- Jag gjorde slut med nån. - Paul Simon!
Det var för två små låtskrivare sen. Häng med!
Sluta nu. Det här var en kvinna. Säg det inte.
Det var ett äkta partnerskap.
Det varade längre än alla mina samlade äktenskap.
Det liknade ett äktenskap.
Först ett kontrakt, sen en stämning, och vi hade aldrig sex.
Förutom en gång. Det är rätt dött i Pensacola.
Det är ett litet helvete att göra slut med mig.
Allvarligt. Mitt ansikte syns på reklamtavlorna.
Med en vanlig person
tvingas man byta favoritkrog.
Men med mig får man byta motorväg.
Hon var en vän.
Vi bråkade alltid om det ordet: "Vän."
Men jag dumpade henne för en femte hund.
Ännu en hynda. Men den här hämtar skorna.
Hon lär inte bli glad.
FRIARS CLUB RESERVERAT
Sju sjösjuka sjömän på skeppet Shanghai.
Är det bueno, grabbar?
Steve Martin är min favorit.
"Ur-sä-ä-äkta mig!"
George Carlin, med de sju fula orden? Buskul.
Robin Williams också. Som den tasmanska djävulen.
Vem fan är det här?
Ingen aning.
STEWART JONES "GRILLMÄSTAREN"
AARON LEBOWITZ "DET FIENTLIGA VITTNET"
Upp med händerna!
BENNY (EJ INBJUDEN)
Sätt 50 på att hon inte kommer.
Kommer hon inte, tar vi Maisel istället.
Så grymt bra.
RAY ORTIZ "STÄDET"
CARMINE STREETO "SLÄGGAN"
En veritabel samling
gäster ur nöjesbranschens kulisser
som samlats för att grilla en i gänget.
MIKE CARR "DEKANEN"
Flytta dig.
Det enda fotot jag kom hit för. Bra jobbat.
Vi har lite dåliga nyheter.
Susie är här.
Hej, Susie.
Det här är så jävla dumt.
Kul att se dig med.
Mig känner ni alla som er stora förebild.
Stewart Jones, er ovilliga värd för ikväll.
När vi först tillfrågade Susie Myerson om grillning,
rådde hon oss att slå våra huvuden ihop på en rätt så olämplig plats,
klaustrofobisk och biologiskt omöjlig.
Bättre kan du. Jag tror på dig.
Sen erbjöd vi en hyllningsmiddag,
och hon sa: "Nej, tack.
"Sånt är för gamla haggor med skrumpna fittor."
Njut av kalvköttet.
Så vi förhandlade.
Men har ni aldrig gjort det förut, så gör inte det.
Och hon gick med på en test-grillning.
Det vattnas redan i munnen.
Så här är hon, en timme försenad, och luktar som Cheech och Chong.
Hon har bränt mer gräs än Santa Ana-vindarna.
Tänk om hon drog in lika mycket åt artisterna
som åt Visine och Doritos.
Hennes genombrott kom med upptäckten av komikern
vars namn vi inte ska nämna i kväll,
på det sen länge nedlagda Gaslight Cafe på MacDougal.
Jag behöver en tallrik.
Mycket kött, lite grönsaker.
Middagsservicen är över.
Jag behöver en tallrik.
Nu.
Vem fan vill ha middag efter middagen?
De av er som förhandlar med Susie i telefon
eller, Gud förbjude, personligen,
vet att hon är en av branschens mest fulländade affärsmakare.
De flesta av er känner till den där dan 1970.
Den bästa jävla dan nånsin.
Dan för den legendariska Triple Crown.
Susie hade ett filmmanus.
Det var kontroversiellt, ingen var intresserad.
Sol, den här filmen kommer att spelas in över hela stan.
Manhattan, Queens, Brooklyn.
- Friedkin har en vision. - Han har hett temperament.
Det kanske krävs för The French Connection.
Slå nu, Tommy.
Paul Newman sa nej. Steve McQueen sa nej. James Caan sa nej.
Vi har Gene Hackman.
Vem kan motstå Gene Hackman? Han är briljant.
Det blir en given succé. Kom igen.
Det kommer inte bli av. Okej? Sluta nu.
Bara slå nån gång, Tommy.
De flesta skulle ha låtit saken bero, men inte Susie.
Inte en chans att hon tänkte komma hem tomhänt.
Parkeringen var redan betald.
Nej. Inte en chans. Jag gillar Dodgers.
De tar hem bucklan och serien.
Tror du inte det, Sol?
Än idag vet ingen vad hon sa till honom.
Vad i helvete?
Om det var av kärlek till manuset,
löftet att inte överskrida budgeten...
Hon kan ha haft bilder av honom ridande på en åsna.
Vem vet? Hon hade ögon överallt.
Vad hon än sa.
- Filmen blir av. - Va?
Skriv på idag. Susie sätter upp kontraktet.
- Vad än du behöver. - Men...
Gör det bara.
Pang bom! Första affären avklarad. Men hon är inte färdig än.
Kvartetten framför tar tid på sig.
Så Susies gäng hinner upp dem.
En av dem är den nya programchefen på CBS.
Cameron! Hejsan. Grattis till ditt nya fina jobb.
Tack, Susie.
Som en showbiz-kobra slår hon till direkt.
Hon har ett projekt. Han får första tjing.
En halvtimmes komedi. Störtkul start på era torsdagskvällar.
Susie. Vi försöker vara lediga. Ring på måndag.
Hon väntar inte till måndag.
Två artister är redan inbokade.
Liz Montgomery och Andy Griffith.
Båda skrev på för CBS.
- Bra kombo. På vilka villkor? - Just det.
Just det. Det fanns inga. Hon hittade på det där och då.
Ett äkta par, båda är psykologer.
Hon är urban, knivskarp, utbildad på toppuniversitet.
Han är folklig, hemkär, från den djupa södern.
Patienterna dumpar den ena för den andra.
Jag älskar det.
Så vad gjorde hon i farten? Hon skapade That's Our Time.
Han köper den på studs och den visas i sju år.
De får ett par ungar...
Och grejen är den
att stjärnorna hon nämnde var inte ens hennes.
Inte förrän de fick höra talas om teveserien
som de sen spelade med i.
Först då skrev de kontrakt.
Dammsugning. Jag älskar det.
Pang! Bom! Affär två, avklarad.
Men hon hade ännu 40 minuter kvar på parkeringen.
Då sätter Susie in sista stöten.
Vad mer? Vilka då?
En kille från ett skivbolag.
Hon har varenda caddie på klubben under sina vingar,
och de låter henne veta allt de hör och ser vid varenda hål på banan.
Bra jobbat.
Hon får veta att en kille från A&M Records är där.
Hon hittar honom pronto.
Hon tipsar honom om ett par låtskrivare från London.
De har skrivit en musikal och vill göra ett album.
Det är hela historien, från ägget till hönan. Hela korsfästelsen.
- De 39 piskrappen och allt. - Galet.
Ja, låtarna är jävligt medryckande.
Hör du demon, vill du ha ett helt album.
Vad heter de?
Och så bara lanserar hon Tim Rice och Andrew Lloyd Webber.
Och vad får världen?
Pang! Bom! Full pott.
- Vill du ha en puff? - Nej, tack.
Nästa gäst behöver ingen introduktion vilket är bra,
för jag har glömt hans jävla namn.
Jo, Aaron Lebowitz. Kom upp hit, Aaron.
Hej, allihop.
Som de flesta vet, är jag manager
och har konkurrerat med Susie längre än jag kan minnas.
Och jag erkänner att det inte finns nån annan som Susie i branschen.
Ursäkta, jag läste fel. Det står: "Ingen i branschen gillar Susie".
Vad finns det att säga om Susie Myerson
som inte sagts om Pol Pot?
Susie är som alla andra.
Hon har onda och goda sidor.
Å ena sidan hänsynslösheten, hämndlystnaden,
den profana gallan som sprutar ur hennes mun som Satans lava.
Och sen har vi den onda sidan...
Min chef en gång i tiden, den framlidne Harry Drake, var Susies mentor.
Ja. Det var ungefär det svar jag förväntade mig.
Harry dog med så många knivar i ryggen,
att de begravde honom på mage.
Men Harry respekterade verkligen Susie, även innan hon blev nån.
De hade sina upp- och nedgångar, men Susie var lojal som få.
Farsan har tappar greppet.
Artisterna överger honom. Senast var det Spencer Tracy.
Inte för att nån bryr sig om Spencer Tracy.
En till drink?
- Du betalar. - Två till.
Jag ville vara med i Dr Strangelove.
Harry säger att de ger den till George C.Scott.
- George är bra, men fan. Jag är bättre. - Japp.
Vad gör Harry för mig, förutom att ta sin andel?
Jag vill att du representerar mig.
Inga fler förlorade roller till George
eller Tony Perkins eller den satans Richard Burton.
Det här vill jag ha om två år.
En takvåning med terrass och utsikt över parken.
En garderob full av Sy Devore-kostymer.
En Porsche 911 som jag kan köra till mitt hus vid stranden i Hamptons.
Hänger du med?
Vilken var din senaste film? Skymningen faller?
Ja. Den gick hyfsat.
Nej, inte alls. Och innan den?
Jorden snurrar.
- Den gav mig ont i magen. - Lägg av!
Vet du vad Harry Drake har gjort för dig, Taylor?
Han tog en talanglös, medelmåttig, ointressant skådis
som var val nummer nio på listan till en jävla såpopera,
gav honom roller han inte förtjänade
och inte klarade av.
Men vad fan?
Du bara sitter där och bryr dig inte ett skit om Spencer Tracy.
Du jämför dig med skådespelare i en annan division.
Skulle jag nedlåta mig till att jobba med dig
och köra ner Henry Drake i skorna?
Jag hoppas att du har nåt att falla tillbaka på.
För det enda hus i Hamptons du får se,
är det vars pool du rengör.
Och den enda terrassen, blir den du hoppar ifrån.
Betala för drinkarna själv, din talanglösa skithög.
Ja, hon stöttade Harry.
Din korkade fjant.
Och i slutänden gav Harry henne
sina största kassakor, de som fanns kvar,
och åsidosatte sina egna efterträdare.
Jag var en av dem.
Som vanligt tror du att allt handlar om dig.
Vänta lite nu. Hur i helvete gick det till?
Hur fick Susie alla de där artisterna?
Hon siktade mot stjärnorna.
Med tiden blev hon en legend.
Jag vet hur det gick till.
Jag ska berätta för er.
Så fort Harry hamnade på sjukhus, nästlade sig Susie in på hans rum
med förfalskade dokument som hon tvingade honom att skriva på.
Håll dig vaken, Harry. Tre underskrifter till.
Sen kan du segla vidare.
Hon släppte inte ens in hans familj. Hans dotter. Ingen.
- Morfar? - Är det Ruth?
Nej. Skriv på bara.
Pappa, släpp in oss.
Fortsätt, Harry.
Det är min pappa.
Nej, nej.
- Så var det inte. - Vad då?
Dottern var där, men av en annan anledning.
Susie ingick ett avtal med dottern,
och tillsammans lurade de Harry att skriva över artisterna.
- Bra gjort, pappa. - Bra gjort.
Dottern fick betalt kontant där på rummet.
Skitsnack. Lägg av.
Min syster var sjuksköterska på Lenox Hill.
Hon var i tjänst den kvällen. Hon såg det hela.
Hej, Harry.
Jag tittar bara in. Allt bra?
Bara bra. Tack, Linda. Vad du är rar.
Du med. Vila lite nu.
- Hon är söt. - Sluta.
Hon har nog satt igång nåt därnere.
Vill du se efter?
Om du har erektion?
Du är sjuk. Du är en sjuk man.
Japp, jag är sjuk. Det är jag.
Sluta nu. Du lovade det.
Nästan all hans personal hade övergett honom.
De som var kvar roffade åt sig vad de kom över.
Harry, var är din dotter? Var är Ruth?
Jag vet inte. Hon är... Jag vet inte.
Har du lärt dig spela golf än?
Det lär jag mig inte.
Det är där affärer görs.
- Man måste golfa. - Jag vet inte.
Du ska få mina klubbor.
Jag vill inte ha dem.
Golfa med dem, slå nån med dem. Jag bryr mig inte. Men ta mina klubbor.
- Hej, Harry. - Hej där.
En sån osis. Luften hade precis gått ur den.
Inget slår stumfilmerna.
- Lägg av nu. - Ingen slog Keaton, när han var på topp.
Han var 25 när han gjorde det här. Han var ett geni.
Det är roligt, men det finns roligare.
Jag ligger på min dödsbädd och du bråkar med mig?
Det är inte din dödsbädd.
Susie, jag är döende.
Jag vet det.
Men jag flyttar dig till en annan säng när tiden är inne.
Den här är äcklig och svettig.
Du var den ende som la märke till mig på den tiden.
Tack för det.
Hör du, jag skriver över några artister på dig.
De stora som är kvar. Jerry, Mel, Peter, Lucy...
Harry, nej.
Jag har diskuterat det. De är med på det.
Led dem rätt bara som du gjorde med Midge.
Håll dem fokuserade och glada.
Men varför? Varför jag?
Du är den enda jag litar på.
Nej. Nej...
Advokaterna är med på det. Du klarar det.
Du klarar det, Susie.
Vi missar filmen.
Han har det bra.
Ruth.
Jag är här, pappa.
- Fan. - Fan.
Sorgligt.
Det är inte vad jag har hört.
Jag ska ta upp en mycket rolig man.
Den roligaste i rummet, vilket inte säger nåt.
Ray Ortiz.
Tack.
Hej på dig, Susie.
Enda skälet till att Susie är här,
är att man slog vad om att hon inte skulle komma.
Jag säger inte att hon är spelberoende,
men hon ringde sin vadhållare mitt i Drömmarnas fält.
När hon spelar solitär, satsar hon mot sig själv.
Det var kvitt eller dubbelt på skatterevisionen.
Jag presenterade Susie för mina tvillingdöttrar,
och hon sa: "Två åttor? Dela dem."
Och så är det pojkarna. Ni vet vad jag menar?
Pojkarna.
Där pojkarna är, är Susie
och ber om att få behålla lillfingret en dag till.
Men egentligen är det bara rykten.
Rykten?
Maffian har haft henne i sitt våld hela tiden.
Precis som Harry Drake. Som de alla...
Som om jag skulle säga det högt.
Jag föredrar att leva.
Susie drog fördel av det mer än andra.
Det började med Dinah Rutledge.
- Känner ni till henne? - Visst.
Susies nummer två.
Driver filialen i New York.
Hon driver New York, är lika tuff som Susie.
- Precis. - Det var 1961-62.
Susie satsade allt, och gjorde dem till gorillor.
Boka bord på Copa ikväll.
Långt bak. Inte som förra gången.
Jag såg ut som en skitstövel som gick mitt i ett nummer.
Låt telefonerna gå varma.
- Ska vi börja med William Morris? - Ja.
- Mår du bra? - Ja.
Dinah?
Vad fan?
Hur gick det här till? Säg inte att det var en dörrknopp.
Det var Ronald.
- Han blev full. Och arg och svartsjuk. - Dinah!
Det är över. Jag gjorde slut.
Så klart du gjorde.
Du ska bli manager en dag,
så du får inte gå sönder.
Men vi gör en överenskommelse. Okej?
Från och med nu, utvärderar jag alla du dejtar på förhand.
Sluta. Det gör ont att le.
Han får komma hit, fylla i ett frågeformulär.
Och det blir långt, 50-60 sidor.
Och så vill jag se honom i badbyxor.
Tajta. Du ska se vad du får.
Vad du än säger, chefen.
Okej. Åk hem, vila. Ta en taxi, inte tunnelbanan.
Tack.
Och jag skickar över en massa Zabars.
Kycklingsoppa och babka.
- Och kanderad frukt. - Och kanderad frukt.
Gå nu. Vi ses imorgon.
Tror ni att det tog slut där?
Så fan heller.
Nu behöver jag en tjänst.
Visst. Vadå?
- Jaha? - Är du Ronald?
Ja. Vem fan är du?
Vilka fan är vi?
Vi är Susie Myersons vänner.
De var gammaldags, de där killarna. Noggranna.
Än idag äger de en liten bit av varenda en av Susies artister.
Alla utom Maisel.
Ja. Hur gick det till?
Du sa att de var där från början.
Ja. Varför inte Maisel?
Jag vet varför. Och jag ska berätta det när jag har pinkat.
- Jösses, Carmine. - Berätta färdigt nu.
Över till näste talare.
Ni känner honom och är avundsjuka.
Han är en trefaldigt Oscarsnominerad producent.
Ett Emmy-belönat tevegeni.
Den legendariske exekutive producenten för The Gordon Ford Show, Mike Carr.
Hej på er allihop. Och hej, Susie.
Jag är skyldig dig en lunch.
Jag tar hellre kontanter.
Så vem är Susie Myerson?
Hon är den enda i Amerika vars liv blev bättre efter Arthur 2.
Den enda kvinnan som talat om för Tom Cruise
att han är för kort för ett knull.
Och den enda jag känner
som skulle börja storgräla med Sidney Lumet
på Anne Bancrofts födelsedagsfest.
Vi träffades på Gordon Ford.
Bara en marginalanteckning om nån
jag arbetade ihop med under många år.
Det är den tionde årsdagen efter bortgången
av min gamle chef och mentor på Gordon Ford, George Toledano.
Många av er kände honom. Många av er vördade honom.
Han var en duktig man som aldrig fick nåt erkännande.
Och jag saknar honom varje dag.
Skitsnack.
Mikey avskydde George.
Men George var Gordons favorit.
Georgie skapade Gordon.
När George upptäckte honom,
läste Gordon trafik- och väderrapporten i nån skithåla.
Hans maskot var en kyckling.
- Kuckeliku. - Så säger inte kycklingar.
Så trist var det.
Men George såg nåt i honom och gav honom en chans.
Alla trodde att enda sättet
Gordon skulle lämna George var i en kista.
Så vad hände?
Susie dök upp.
- Det har vi hört. - Jodå.
Okej, men nu ska ni få höra.
Mike var talangbokare.
Han och Susie började bli bundisar.
Ännu ett udda par, som hon och Harry.
Du vet när ett ord sägs så ofta att det slutar vara ett ord?
Det finns ett ord för det.
Vad då?
Jag kommer inte på det.
Du gick på Harvard. Vad är ordet?
Jag vet inte. Ord var inte mitt ämne.
- Det stör mig så. - Hon gör det med tennistränaren.
- Lägg av. - Folk säger det.
Var det ett rekorderligt kamratskap eller hade Susie nåt i kikaren?
Hur som helst skulle det komma att visa sig.
Mike, vem kom på den dumma regeln
att de som jobbar med programmet inte kan vara med i det?
Det var George.
Han sa att ingen i kulisserna får vara med i programmet
på grund av nån fånig vidskepelse som går tillbaka till...
Jag vet inte. När han var pojke i Pompeji.
Gordon följer den för att... Jag vet inte.
Jag vet ingenting.
George?
Semantisk mättnad.
Det är två ord.
Susie gillade inte heller George,
inte innan hon blev den omtalade Susie Myerson heller.
Små sår tar tid att läka.
God morgon.
Hej, George. Du minns Susie?
Vi har nog inte träffats.
Ni har definitivt träffats.
- Har vi? - Bara ett halvdussin gånger.
Kul att se dig.
Nåt som Susie inte gillade var att inte bli ihågkommen.
Nöjet är mitt.
Hon tog sikte på den mannen.
En kväll var det personalfest i studion
för det 500:e programmet eller nån sån skit.
Spriten är gratis så självklart är Susie där.
Hon blir uttråkad och börjar vandra runt.
Pressa mig inte.
Se till att det blir gjort, Mike, annars hittar jag nån som kan det.
Susie är supernyfiken.
Hon följer efter Mike.
Han ser mig som en receptionist.
Förnedrar mig inför personalen.
- Mike har fått nog. - Nu räcker det.
- Vet Gordon? - Han vet.
Han viftar med producentjobb när kontraktet är i hamn.
Men gissa vad? De blir inte av.
Varför? Gordon är nummer ett. Vad sinkar dem?
Jag slår vad om att det är George Toledano.
Susie hade investerat mycket tid i Mike Carr
och ville inte att han skulle sluta.
George?
Tänk om han beslöt sig för
att gå till sin svärfars rörmokarfirma.
Hur skulle det gagna Susie?
Hon hade en rörmokare.
Så hon bestämde sig för att snoka lite.
Har du gått igenom hans grejer?
Vems grejer?
Vi kan inte göra så här.
Det kan vi visst. Titta bara.
Det finns säkerhetsvakter.
De är på festen.
Skräp, skräp, skräp.
Varför har han gummihandskar?
Kanske för att rota i mina grejer?
Låst låda.
De här tölparna öppnar aldrig brev men har alltid brevknivar.
Jag föraktar verkligen det.
Jag kan inte vara här. Adjö.
Hon är antingen branschens bästa snok
eller den mest tursamma jäveln på jorden.
I sin hand höll hon obestridliga bevis
som snart skulle förändra Mikeys liv.
Och vad gäller George...
Dorie, kan det vara sant att du är vackrare idag än igår?
Jag har bytt fransar faktiskt.
Hur mår branschens bästa författare?
Snygg kostym, George.
Så smärt du är, Freddie. Vad är hemligheten?
Grapefruktjuice.
Den stackars jäveln såg det aldrig komma.
Gordon vill att du och dina tillhörigheter är borta inom en timme.
Det visade sig att det var George som sinkat Gordons kontrakt.
Han ville betala av sitt huslån.
GEORGE TOLEDANO KICKAD FRÅN GORDON FORD
En ny båt, en hel jävla hästgård, ett hus åt en "vän".
När Gordon fick höra det, blev han rasande
och Mikey fick jobbet.
Dinah. Den flirtade precis med mig.
Duvor flirtar inte. Den blinkade.
Jag säger ju att den flirtade.
Gode Gud, det roar mig. Varför roar det mig så?
För att du är lättroad.
Det var en vanlig dag på jobbet för Susie Myerson.
Fan vad jag älskar de där.
Så, Susie, min gamla vän.
Gamla, gamla vän.
Du är väldigt gammal.
Jag avslutar med det här.
Okej.
Heja, Susie!
Okej, nu har du pinkat klart. Berätta nu.
Ja. Kom igen. Säg nu.
Hur kom Maisel undan maffian?
Ni känner till Midges första man, va?
Mannen vars namn hon bär.
Jag har jobbat för Joel Maisel och han är en tuff jävel,
- det lovar jag. - Han satt väl inne?
Ja. Han togs av FBI för några år sen.
- Det är också Susies fel. - Jösses.
Maffian hade satt klorna i Susie från början,
så de ägde Midge från topp till tå.
Och det gick Joel Maisel inte med på.
Han är på ditt kontor.
För helvete.
Han dök bara upp
och krävde att få veta vad de tjänade på hans ex-fru.
Är du helt galen?
- Var är de? - Vilka då?
Dina böcker.
Min revisor har dem.
Inte de böckerna.
De här böckerna.
Det finns lagar mot olaga intrång.
Skitstövel!
Allt stod där, svart på vitt.
För varje 100 dollar som Midge tjänade fick Susie 15 och maffian 30.
Ring inte snuten.
Det gjorde jag inte. Dougie och jag ska luncha.
- Trevligt att träffas. - Trevligt.
Fan, hör ni. Vänta nu.
- Så du känner den här mannen? - Ja.
Vill du anmäla honom?
Nej. Det är ett missförstånd.
Vill du förklara det?
Nix. Släpp honom bara.
Lämna lokalen.
Det ser jag till.
- Nån annan gång, Dougie? - Japp.
Joel, hör här nu.
Hon kommer att tjäna så mycket att det inte ens märks.
Jag ska viga mitt liv åt henne, och göra allt jag kan.
Jag ska förverkliga det. Den här episoden blir en fotnot.
De äger henne, Susie.
Jag kan fixa det här.
Han visste att det inte fanns nån väg ut för Susie.
Så vad gör han?
Han går rakt in i lejonkulan.
Kan vi hjälpa dig?
Frank och Nicky, va?
Ja.
Jag heter Joe Maisel. Har ni en stund över?
Visst.
Vi kommer strax.
Här blir bra.
Är du Frank?
Ja. Det där är Nicky.
Min mor döpte mig faktiskt efter Sankte Nicolaus
för jag föddes tjock och glad.
Dessutom trillade farsan av pinn på julen.
Mina barn väntar. Vad vill du?
- Ni får inte Midge. - Va?
Ni får henne inte. Så är det bara.
- Jag fattar inte. - Vi har inte Midge.
Men ni har ju Susie?
Vi pratar inte om våra artister.
Jag är ingen dumskalle.
Jag kom inte hit tomhänt.
Jag har nåt att erbjuda i utbyte.
- Jaså? - Vad då?
- Mig själv. - Du?
Jag försöker se dig i cocktailklänning.
Jag har ett ställe i Chinatown. En nattklubb.
Den går med vinst. Kön ringlar runt kvarteret.
- Chinatown? - Tuff marknad.
Jag vet vad jag gör.
Jag tjänar på det.
Och med rätt finansiering kan jag snabbt expandera.
Snabbare än nu.
Ni ger krediter, va?
Ja, det gör vi.
Släpp henne då.
Låt henne gå.
Du, Joel, hon börjar tjäna mycket pengar.
Hon är mor till mina barn, och jag vill ta henne härifrån.
Ni har barn.
- Ge oss en minut. - Visst.
Vill du ha en kaka?
Jag har bakat dem själv.
Vilken är godast?
Stjärnan.
God jul.
Har du blivit haffad nån gång?
Nej.
Bra. Farsan gillade idén.
Att ha dig i förgrunden.
Han funderar på att öppna klubbar i flera städer.
Städer vi gör affärer i.
Alltid öppen för idéer.
Så ni lämnar Midge ifred?
Du har stake i dig, grabben. Det har du.
Ja, vi lämnar Midge ifred.
Okej.
Så vad händer nu?
Vi går hem till ungarna.
Glad Hanukkah.
Han undvek åtal längre än nån hade trott.
Han hade bra advokater och en hel del tur.
Men till sist fick han sitt straff. Ett hårt straff.
Det fick allt att rasa samman.
Han tog hela skulden.
Och skyddade sin partner, Archie Cleary. Så han kom undan.
Han lär ha gömt lite pengar på Bermuda eller nånstans
till sin frihet, men vem vet.
Och Midge? Hon övergav honom aldrig.
Susie Myerson.
Är hon gay? Är hon strejt? Vem vet?
Men jag har följt hennes affärer,
och det är helt klart så att hon lurar sina artister.
Hon bokade precis George Carlin för en barnpjäs.
Nästa år tar han över från Ringo Starr
på Shining Time. Kiss och bajs-stationen för kuksugare.
Redo för en särskild gäst, Susie?
- Nej. - Synd.
Det tog tre anslutningsflyg och två B-12-injektioner
för att få hit nästa gäst, men vi lyckades.
Mina damer och herrar, Susies lillasyster, Tessie Myerson.
Hej, syrran.
Hej, Tess.
Så, så...
Vad kan jag säga om Susie Myerson
som inte sagts om Pol Pot?
När jag presenterade henne för mina tvillingdöttrar,
sa hon: "Två åttor? Dela dem."
Jag borde ha blivit komiker.
Det var skumt. Superskumt.
Hon drog alla andras skämt.
Susie är den enda jag känner
som skulle hamna i storgräl med Sidney Lumet
på Anne Bancrofts födelsedagsfest. Vem är Sidney Lumet?
Okej, Tessie, rappa på.
Men ärligt talat, syrran, är jag så lycklig över att vara här.
Du har alltid varit min klippa och du har alltid stöttat mig.
Grattis på födelsedagen.
Det är inte min jävla födelsedag.
Denna kvinna... Denna kvinna trodde av hela sitt hjärta
på min sångkarriär när ingen annan gjorde det.
Åh, jösses.
Hon och bara hon är ansvarig för min smashhit och discosingel,
Det tar aldrig nånsin slut.
Den låg som nummer 85 på danstopplistorna,
och blev till och med nummer ett i Indonesien.
Jag visste inte ens att Indonesien fanns innan dess,
och nu bor jag där. Det var Susies idé.
Jag tänkte liva upp det här bårhuset
och sjunga den för er nu. Kör.
När jag såg dig på nattklubben
Så dansade du
Sen blev det bara helt jävla skumt.
Får jag klappa din kind När du skakar på höfterna
Som en liten flicka Biter jag dig i läpparna
Du säger att du måste gå
Men det är något Du måste få veta
Jag slutar aldrig Jag slutar aldrig, nej, aldrig
Älska dig, se på dig, följa dig
Slutar aldrig, slutar aldrig, nej, aldrig
Du stängde av före det bästa, sexstönen.
Så där.
Tessie Myerson, allihop.
Tack för att ni hörde på.
Det finns sån talang i familjen.
Så Susie gjorde det för sin syster.
- Var det snällt? - Nej.
Jo, det var snällt.
Så hemsk är hon inte.
Hon var en bra manager tills hon dumpade mig.
Hon var bra. Hon gjorde allt för sina artister.
Hörde ni om Maisels hawaiianska bröllop?
- Berätta. - Få höra.
Gode Gud, hoppas det är sant.
- Hör du det? - Hör vad?
Havet för i helvete. Hör du inte havet?
Det låter som trafikbrus.
Du, Marcy, koppla in Lucius igen.
Och en ukulele?
Jag är så lugn.
För första gången nånsin.
Jag äter ananas varje dag.
Jag vill köpa ett hus här.
Jösses! Du skrämde mig.
Jag kan inte göra det här.
Dra upp blixtlåset? Jag gör det.
Inte blixtlåset. Men det här.
Jag kan inte gifta mig.
Jag ringer upp dig.
Vad fan menar du...
Det är ett misstag. Det går inte.
Miriam, 700 personer är här för att se dig gifta dig.
- Jag vet. - Om 20 minuter.
- Jag vet. - Vi har hyrt en jävla ö.
Flugit in folk från hela världen.
Jag vet.
Budgeten bara för bröllopsmandlarna räcker till en kustjägarstrejk.
- Jag hatar mandlar. - Du ska gifta dig.
- Nej. - Jo.
- Nej. - Varför?
Jag älskar honom inte.
Du älskade inte den förre heller. Men vad gör väl det?
Det är inte han. Philip är jättebra.
Det är han. Men det finns kärlek.
Och så finns det kärlek.
Jag känner inte den rätta kärlekens kärlek för honom.
Jag ska slå dig med en ananas.
Jag vet att det är galet.
Men jag var på mitt rum och såg mig själv så här,
och tyckte inte att utstyrseln var bra.
Den är ett rop på hjälp.
Byxorna är överraskande.
Och gästlistan? Det började som ett intimt bröllop.
Trettio personer, sen femtio, bara våra närmaste vänner.
Sen blev det bara större och större.
tills det förvandlades till detta 700-hövdade monster.
Komiker jag knappt känner.
Släktingar jag aldrig träffat.
Fyra ex-pojkvänner.
Så många dåliga vibbar.
- Vad tänkte jag? - Hjärterum etc?
Han har ingen humor.
Han ska kunna ge mig ett frukostskratt,
och han får mig inte att skratta.
Jag hatar honom för det.
Det borde jag inte, men det gör jag.
- Jag älskar Philip Roth. - En sån gentleman.
Han gav mig en komplett uppsättning av sina böcker. Signerade.
Fantastisk kille.
Han verkar ogilla den där Norman Mailer.
Också mycket charmerande.
Är vi klara?
- Jag är nog fortfarande kär i Joel. - Va?
- Joel är inte heller rolig. - Vad är detta?
Kan ni fatta? Hon överväger att ställa in bröllopet.
Må hon ta sitt förnuft till fånga och sluta leta efter tokiga skäl
till att dra sig ur...
Jag är ledsen. Men jag är kär i Joel.
- Vilken Joel? - Joel Grey?
Nej. Joel Maisel. Vadå Joel Grey?
Du dejtade Joel Grey.
Du var förlovad med Joel Grey tills du bröt förlovningen.
Han fick dig inte att skratta.
Ser du ett mönster?
Philip är en bra älskare.
Usch.
Förlåt. Jag gör en mental för-och-emot-lista.
Och det är en stor fördel.
Och han är smart och väldigt lätt att köpa skor till.
Slut på fördelarna.
Hur blir det med bandet? Det är redo.
Vi får betala dem bara.
Det är Three Dog Night.
Man sänder inte bara hem Three Dog Night.
Speciella gästmusiker är här för att göra dem sällskap.
Marvin Gaye, Jim Croce.
Jag älskar Jim Croce.
Jag vet. Därför tänkte jag överraska dig med honom.
Och Grand Funk Railroad.
Grand Funk Railroad? Hårdrocksbandet?
- Dem gillar jag inte. - Det sa du.
Jag sa att jag gillar funk, inte Grand Funk Railroad.
Nu är de här, de är höga och redo att spela.
Vi betalade för tårtan.
Får vi pengarna tillbaka?
Jag kan inte.
Jag är ledsen. Jag kan bara inte.
Talar du om det för honom?
För han ska strax gifta sig.
Jag kan inte. Nån annan måste berätta det.
Jag kan bara inte.
Miriam.
Jag har gjort mycket för dig genom åren.
Jag räddade din näst-näst-bästa hatt från tunnelbanespåret.
Jag kom till dig fyra på morgonen för att döda en kackerlacka.
Det visade sig vara ett russin.
Jag har avlivat tre av dina åldrade husdjur.
Jag har vridit ur dina våta behåar på hotellterrasser.
Jag brottade ner en turkisk polis på marken.
Jag höll Ethel Merman borta från dig.
Men det här har ingenting med din karriär att göra.
Det är ditt privatliv och jag måste börja dra gränser
och jag börjar idag.
Jag är ledsen, men det här får du ta dig ur själv.
Hon behöver nån att skratta med, Philip, och det är inte du.
Ja, jag har läst Portnoys besvär. Den är väldigt rolig.
Men ni skrattar inte vid frukosten.
Det är bara så.
Du borde ha läst Portnoys besvär högt
vid det förbannade frukostbordet eller nåt.
Här är grejen. Hon gillar funk, inte Grand Funk.
Det är ert fel för ni valde bandnamnet.
Det är förvirrande.
Det var en väldigt dyr tårta.
Min tjej ringer tårtstället nu.
Det var en väldigt dyr tårta.
Den kanske kan säljas.
Det var en väldigt dyr tårta.
Ni ska få era pengar tillbaka. Jag lovar.
Det tog flera veckor att lösa röran
och det hela kostade henne en förmögenhet.
Tårtan var riktigt dyr.
Ja.
Hon kunde inte motstå Midge, speciellt när hon var sårbar.
Midge hade ett högt tempo och det visste Susie.
Hon var perfektionist och tog många risker på scenen.
Och de flesta av dem lönade sig.
Susie hade alltid en enorm respekt för henne.
En lojalitet som inte gick att rubba.
Men det var mer än så.
På sitt sätt var det kärlek.
Du måste inte kasta den. Du kan donera den till välgörenhet.
Och under de följande åren,
var tre av Philip Roths mest avskyvärda karaktärer baserade på Susie.
Hawaii är för jävligt.
Så vad hände? Nån som vet?
- Vad hände? - Mellan Midge och Susie.
De var oskiljaktiga. Vad fan hände?
De gick vilse i krigsdimman.
Jag tror inte att nån vet.
Inte nån som är i livet.
Jag vet.
Susie berättade det för mig en natt när hon var full.
Ett år senare berättade Midge, en kväll när hon var full.
Stämmer berättelserna överens?
Vissa saker, andra inte, men jag har ett hum.
Och var det hände sen? Herregud.
Vi börjar med den tysta Amidah,
som finns på sidan 382.
Sötnos.
Jag kunde inte motstå.
Skrämmer Chava dig också?
Skrämmer korpral Chava skiten ur dig?
För en dag kommer min kropp att hänga i ett dadelträd.
Mår du bra?
Det är bara så varmt här inne.
Och Chava är skrämmande.
Ursäkta, mina herrar. Kan vi hjälpa er?
FBI, rabbinen.
Förlåt. Förlåt mig.
Vad då? Varför då?
De skulle inte ha kommit hit.
Pappa, vad är det?
Vad har din gudlösa mor gjort?
Fan, Chava, jag förstår rätt mycket hebreiska.
- Joel, vad är det här? - De är här för mig.
- För dig? Varför? - Läs det här.
- Där står allt du måste veta. - Joel.
Det är mig ni söker. Jag är Joel Maisel.
- Pappa! - Händerna bakom ryggen, tack.
Jag hatar verkligen New York.
Mr Maisel, ni är anhållen.
- Va? Nej, det är ett misstag. - Det är det inte.
Joel, vad har hänt?
Läs brevet.
Ni har rätt till försvar.
Jag har en advokat.
Varför har du en advokat?
- Kom. - Joel.
Du ringde?
En dramatisk mötesplats.
Var är alla? Var är familjen?
Miriam?
Joel har blivit arresterad.
Va? När då?
För en timme sen, mitt i gudstjänsten.
Herregud. För vad?
Det tror jag att du vet.
Nej, det gör jag inte.
Svindleri, bedrägeri, penningtvätt.
Jösses. Så hemskt.
Ja, det är det.
- Vad då? - Han gjorde det för min skull.
För din skull? Vad menar du?
Du sålde mig till Frank och Nicky.
- Du sålde mig till maffian. - Nej.
Och Joel gjorde en byteshandel för flera år sen.
Han mot mig. Allt står här.
- Miriam... - Han kommer få flera års fängelse, Susie.
Vänta lite. Du visste att jag var insyltad med de där två.
Du kände Frank och Nicky.
Du sa att jag var kvitt dem fast jag inte var det.
Inte förrän Joel gjorde det han gjorde.
Öppna ögonen. Välkommen till showbiz.
Du ljög för mig.
Det är också showbiz.
Var inte nedlåtande.
När du och jag började, ägde de alla.
Alla som inte hade nån som tog hand om dem.
Var inte nedlåtande.
Vem äger dig nu, Susie? I dag?
Vem som äger mig? Jag äger mig själv.
- Det är inte vad folk säger. - Vilka då?
Alla gig på kasinon du har bokat in
går till att betala av dina förbannade spelskulder.
Få höra nu då.
Du hatar alltså lönecheckarna från kasinona?
Sviterna med privata pooler, får de dig att känna dig fången?
Jag ville inte göra kasinogigg, Susie,
- men du pressade mig. - Det är inte sant!
Jag har turnerat i 15 år. Jag behövde en paus,
men du bokade in tre gig per kväll, sex kvällar i veckan.
Du var ledig över jul, Thanksgiving och Hanukkah.
Ingen får ledigt på Hanukkah! Inte ens Jackie Mason!
Hur mycket är du skyldig Caesars?
- Harrahs? - Vänta.
The Flamingo?
Vilka säger allt de här? Ge mig namn.
Varför? Så du kan svartlista dem?
Eller värre?
Miriam, du känner mig. Du vet vem jag är.
Gör jag?
Du har känt mig i 25 år. Vi är vänner.
Vänner?
Så passande.
Första gången du kallar mig vän är när du åker fast.
Mitt team ska gå igenom din bokföring.
En revision?
Hoppas att du inte hindrar dem.
Du brukade lita på mig.
Nu låter du som George Toledano.
Det här är precis vad han gjorde mot Gordon.
Affärer bakom ryggen.
Så han fick sparken.
Du jämför mig med George Toledano.
Fan ta dig! Du är en stjärna tack vare mig.
Eller trots dig.
Du var hemmafru. Du var ingenting.
Du borde gå.
Jag går inte.
Al står utanför dörren.
Tänker du låta säkerhetsvakten leda ut mig härifrån?
Du måste skämta för fan!
Okej, då.
Du gav mig det jag ville ha.
Önskar det var ömsesidigt.
Din otacksamma fitta.
Det är så här jag kommer att minnas dig.
Liten.
Nu till stunden ingen har väntat på.
Spänn fast er, för här kommer vår hedersgäst
och hon är inte här.
Vad fan? Jag trodde vi hade låst dörrarna.
Jag bowlade med en tjej från B-52s.
Jag kommer be dem att boka er i nästa video.
Ni är fenomenala.
- Din tur, chefen. - Jösses Amalia, okej.
Susie, bra. Hoppas allt kom ut som det skulle.
Vår hedersgäst, varsågoda: Susie Myerson.
Över 30 år i branschen,
och de här kommer för att fira.
Ett riktigt axplock av vem fan bryr sig.
Jag har inte varit så ointresserad av vad en grupp människor haft att säga,
sen jag gick på ett AA-möte.
Vad säger man om Aaron Lebowitz?
Den mannen har en lista över några av de bästa komikerna
som jag gav kicken för fem år sen.
Du är roligare än det skämtet.
Inse det. Du är managernas Jim Belushi
som inte ens kunde sajna Jim Belushi.
Carmine. Wow. Det säger jag bara.
Du har en av komikens mest unika nummer.
Tyvärr är det Sam Kinisons.
Innan jag ställde mig här fick jag veta att ingen av er får betalt ikväll,
så även jag står här med rumpan bar.
Så jag ska fatta mig kort.
Jag antar att jag borde säga nåt uppriktigt?
Det här är den enda bransch
som står ut med en bitch som mig.
Förlorare!
Alltid lika inspirerande. Tack, Susie.
- Har du gräddbakelserna? - Här.
Hämta min kappa.
Vänta lite, min unga dam.
En sista liten brasklapp.
Ta er i brasan och brassa på.
Vi har gjort en hyllningsvideo.
Kul, va? Ni kommer att gilla det här.
Sänk ner duken.
Varför så bråttom?
Har vi eller har vi inte den senaste tekniken?
Kom igen. Kom igen!
Dämpa belysningen.
Vad i helvete nu då?
Glöm stativet. Du gör inte Citizen Kane.
Nej, för i helvete.
Det här ska med förresten. Inget av det klipps bort.
Jaha.
Okej.
Medan min vän Imogene gör variationer
på scener ur Chinatown, låt mig fortsätta.
Så hallå där.
Har det varit kul att undvika mitt namn hela kvällen?
Hoppas ingen ätit friterade räkor.
De har legat i frysen sen Jerry Lewis var rolig senast.
Jag funderade på att göra en sexinspelning på skämt
men var rädd för att ni skulle skratta.
Jag är ledsen att jag inte kunde vara där ikväll,
men jag har klätt upp mig ändå.
Jag är faktiskt i New Mexico...
- Kansas. - Kansas. Förlåt.
Jag undrade varför det fanns ett Trollkarlen av Oz-museum.
Många av er har sagt en massa passande opassande saker
om Susie Myerson ikväll.
Det mesta troligtvis förtjänat och hälften förmodligen sant.
Så det är redan avbockat.
Vad jag är här för att säga
är att Susie gjorde mig till den jag är idag.
Hon såg ett nervöst sammanbrott och gjorde det till en karriär.
Nej. Ett liv.
Jag vet inte om jag nånsin har tackat dig för det, Susie.
Missförstå mig inte. Vi hade våra bråk.
Många, många bråk, och ett riktigt stort ett mot slutet.
Men vi hade fina stunder också.
Jag har umgåtts med några av världens roligaste personer
men ingen har fått mig att skratta som Susie.
På sistone har jag blivit lite nostalgisk när jag tänker tillbaka.
Minns du vaskrensaren? Har du den än?
Och välgörenhetsprogrammet för artrit och hur vi gömde oss från Sophie Lennon.
Doink. Minns du Doink?
Och lukten på Gaslight.
Jackie. Jag tänkte på Jackie häromdan.
Saknar fortfarande den kufen.
Vad säger du?
Vad sägs om att vi träffas nästa gång jag är i stan?
Vi träffas på vilket neutralt ställe du vill.
Var som helst förutom en synagoga. Judarna har lidit nog.
Jag hoppas att du vill det.
Och snart, för vi blir inte yngre.
Så...
Upp med tuttarna, gamla vän.
Upp med tuttarna.
Och jag hoppas att vi ses snart.
Du måste stänga av kameran.
Var är knappen?
Det är samma som du satte på den med.
- Jävla... - Precis där, det är den lilla röda...
Vilken final, va?
Ge mig Midges nummer.
Hennes tjej ringde precis in det. Bilen väntar.
Tack för att ni kom, allihop.
Ingen går hem förrän de pitchat minst hundra dollar
till Jackie Dellapietra Foundation.
Minst.
Jag vill nog gå hem, Dennis.
Det är en fin kväll för det.
Ja. En fin kväll.
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare Elsa Hallström