Folk er i helspenn pga. rykter om et foresteående angrep
idet 40-årsjubileet for at George Hutchence, også kjent som Skyfox,
forlot Unionen, nærmer seg.
Hører du dette, kompis? De snakker om faren din på radioen.
Hvorfor hjelper vi deg ikke med dette brekket?
-Tar du en Phil Collins, sverger jeg… -Phil Collins?
-Forlater oss, slik han forlot Genesis. -Jeg forlater ingen.
-Hvem er Genesis? -På'n igjen.
Hvordan var det da Beyoncé forlot Destiny's Child?
-Bra for Beyoncé, men ikke for de andre. -Han tar en Beyoncé.
Jeg foretrekker klassikerne. Brunettes, Shirelles.
Slik begynner det. Ett oppdrag alene. Det går bra…
Så trenger du oss ikke mer.
Vi har ikke fått godt utbytte, men det er tilfeldig.
Vi følger dine regler. Vi dreper aldri, og så videre.
-Jeg kunne aldri forlatt dere. -Hvordan kan vi være sikre?
Fordi vi har vært venner siden vi var barn. Vi er familie.
Er det en jobb for Sjefen, står vi alle i fare.
Sjefen vil ha Quantum Modular,
og han vil ikke etterlate spor, ingenting som kan spores til ham.
Derfor drar jeg alene.
Med denne vil ingen få vite at jeg har vært der.
-Når kommer kjøperne? -Du vet hvordan de er.
Ja, de kommer alltid for sent.
Apropos sent, når tror du at vi får…
Bakerst i varebilen.
…brenne, min bror.
Inntrenger i varebilen.
Slipp hva nå enn det der er.
Trygt sted.
-Utopian! -Pokker!
I helvete, da!
-Utopian! -Se der!
Dø, for pokker!
Fyr løs! Kom igjen!
Bak i varebilen.
Pokker!
Loftet!
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
AKSJEMARKED I RUINER… UTALLIGE BEDRIFTER, LEVEBRØD…
-God morgen, sir. Har du sovet godt? -Som en full baby i morens armer.
Akkurat slik Gud planla det, sir.
Er du uforskammet, Cuthbert? Var du frekk nå?
Bare skammelig ærlig.
-Sendte Wingate over papirene? -På arbeidsrommet, sir.
Takk.
Kokken har tilberedt 99 egg,
kokt i ulik varighet, akkurat som du liker dem.
Hvilket vil du ha i dag, sir?
-Vi tar nummer 72. -Utmerket valg, sir.
George!
-Unnskyld. De bare… -Det går bra.
Kom. Jeg skulle spise frokost. Ta et egg. Nummer 82 til damen er du snill, Cuthbert.
Og til herren tar vi nummer 12, bløtkokt.
-Vi har alt spist. Takk. -Greit.
-Hvor har du vært? -Her og der. Dit humøret har tatt meg.
Bortsett fra der du trengs.
Er det noe som plager deg, Walter?
Ut med språket. Antydninger er ikke bra for fordøyelsen.
Det er Sheldon.
Han…
Han er ikke frisk.
Tullprat. Han kom da seg etter hva det nå enn var i begravelsen.
-Legene sa at han var frisk. -Det er ikke fysisk, George. Det er…
De tror iallfall ikke at det er det.
Han spiser ikke.
-Han har ikke sovet på dagevis. -Og han…
Han er bare ikke seg selv.
Dette har vært vanskelig for alle.
Ikke for alle, later det til.
Kan du være så snill å besøke ham? Det hjelper ham om du kommer. Det vet jeg.
Ja, selvfølgelig. Jeg skal komme innom på vei til veldedighetsmiddagen.
-Takk. -Ok. Greit.
Ikke bli helt bløthjertet her. Sheldon klarer seg.
-Hvordan vet du det? -Fordi alt handler om innstilling, kompis.
Opp med haka, blikket frem. Fyll skyene med solskinn.
Jesus Kristus!
Alt kommer til å ordne seg. Slapp av. La meg ta meg av det.
Slappe av? Akkurat, ja.
Aldri i verden om ikke Sjefen gir oss juling for dette.
Popsicle har rett. Du burde ha latt oss hjelpe til.
Han kommer seg til hvem som helst, når som helst.
Klyper ikke han ballene av oss, gjør Unionen det.
Vil du i høysikkerhetsfengsel med Blackstar?
Klapp igjen og hør etter.
Jeg tar meg av dette.
-Håper du, ja. -Jeg vet det.
Stol på meg.
La oss komme oss ut på veien. Det er masse plass i varebilen.
Er det ham?
Nei. Det er personlig.
Ikke mist hodet nå. Ikke gjør noe dumt.
Du er sen.
-Jeg vet det. Det oppsto et problem. -Vi har en ny kjøper.
-Jeg er kjøperen din. -Hvor er pengene mine, da?
Vi hadde en avtale, din jævla nazist.
Alle er like i mine øyne, så fremt de kan betale for seg.
Jeg skaffer deg pengene. La meg betale deg i slutten av uka.
To dager. Og den nazist-kommentaren…
Den koster deg dessverre 10 % mer.
Pokker.
Tøff kveld?
-Nå blir den verre. -Linus.
-Lucy. -Det er Kevin, din jævla tosk!
Han vet hvem du er og hvorfor vi er her. Ikke sant, Hutch?
Ja. Hør her, noe skjedde nå nettopp. Kan vi ta dette en annen gang?
En annen gang?
Det er best å leve i nuet, ikke sant?
For Sjefen.
Kom deg ut av hodet mitt! Stopp! Kom deg unna!
Nei! Det er det ingen grunn til!
La meg finne ut av det selv!
Shel?
Det er meg, George. Jeg har pynta meg for deg.
Georgie.
Kom inn. Kom, kom.
Hvem snakket du med?
Å, det var ingen.
Jeg tenkte bare høyt.
Det var en kjekk mann, altså.
Du må være forsiktig med sånt. Folk kan få feil inntrykk.
Ja.
Slutt.
Slutt med hva da?
Ingenting.
Hvorfor er du her, George?
De er bekymret for deg, Shel.
Jeg kan ikke snakke mer, jeg må jobbe videre.
-Jeg visste ikke at du kunne tegne. -Det kan jeg ikke. Vel…
Jeg kunne ikke det, og…
Hør her, Shel…
Beklager at jeg ikke stilte opp før. Jeg er her nå.
Ikke hør på ham.
Han er her bare for skuets skyld, det er det de vil ha.
-Det er det alle vil ha. -Kom igjen, kompis.
De vil se deg bli slik.
-Kom deg unna meg! -Sheldon!
-Jeg passer på deg. Greit. Det går fint. -George… Jeg tror ikke at det går fint.
Jeg tror kanskje ikke at alt er bra med meg.
Ok. Greit.
Kan du ikke sitte litt? Sett deg ned.
Kom igjen. Her, sett deg ned.
Shel. Du…
Walt tror at det rabler for meg.
-Jane også. -Gi deg, Shel. Du er i sorg.
-Dette kommer du over. -Har du klart det?
Har du det?
Jeg har kjent deg hele livet,
men du har knapt sagt to ord om foreldrene dine, om hva som skjedde dem.
Livet skjedde.
Og så…
Så tok det slutt.
Livet skjedde, og så tok det slutt?
Er det alt?
Han gjorde det foran øynene mine.
Nei! Pappa!
Hvorfor gjorde han det? Hvorfor?
Hvorfor… Hvorfor gjorde han det foran mine øyne?
Jeg vet ikke.
I det minste…
I det minste fikk du treffe ham.
En dag var mamma frisk som en fisk.
Så fikk hun feber.
Hun var så redd for å smitte meg at jeg ikke engang fikk komme inn i rommet.
Ikke på slutten, engang.
Pappa døde året etter.
Hjertet orka ikke mer.
Noen ganger ser jeg på deg og Walt
og lurer på hvordan det ville ha vært
om de hadde levd bare litt til, om jeg ikke hadde vært alene.
Vel. Jeg har jo Cuthbert,
men han er ikke akkurat en strålende samtalepartner.
Hallo!
Hvor er min Quantum Modular?
Vel. Jeg venter.
Hør her. Jeg vet at jeg dreit meg ut, men jeg lover deg…
Hva var det du sa?
Du er en tøff jævel til en ussel fyr uten superkrefter å være. Det liker jeg.
Men den gjengen din…
Om jeg river dem fra hverandre, bit for bit…
så tør du kanskje opp.
Og akkurat det der er grunnen til at du er en dum liten tosk.
Det trodde jeg vi var enige om.
Ikke vær frekk, gutt,
ellers tar jeg leketøyet ditt og kjører det opp i ræva di.
Hvordan kan jeg gjøre det godt igjen?
Kulakov-brødrene…
skal levere en koffert til Huneren i morgen kveld.
-Ta den fra dem. Alt står på spill. -Hva er i kofferten?
Livet deres.
Vi skal skaffe deg den.
Og klipp deg. Du ser ut som en idiot.
Takk for tipset.
Loftet.
-Pokker! Er det så ille å bruke døra? -Beklager. Det er viktig.
-Det var dette også, rasshøl. -Sjefen tok kontakt.
-Hva sa han? -At jeg dreit meg ut.
Vi vet at du dreit deg ut. Herregud! Hva mer?
Han har en jobb til oss.
Vi må bare få tak i Kulakov-brødrenes koffert.
Russerne?
Vil du si nei til Sjefen, Jacinda?
Når?
I kveld.
Før de leverer den til Huneren.
-Jøss. Dette blir bare bedre og bedre. -Er Jack med?
Ja.
-Vi trenger Jack. -Jeg snakker med ham.
-Vi trenger bilen hans, Hutch. -Jeg skal snakke med ham.
Han svikter oss aldri.
Aldri i livet!
-Dette fikser alt. -Dette fikser oss en lett død.
Kulakovbrødrene er dyr, for faen!
-Hørte du hva de gjorde med Stuart? -Ja.
De zappa pikken hans tvers av. Bare fordi han sendte dem et blikk.
-Stuart er et rasshøl. -Det er vi alle.
Du kan ikke rømme fra Sjefen, Jack. Han finner deg.
Da bør han ta med anorakken sin.
Antarktis er mitt revir. Jeg tar halve kontinentet til jævelen som prøver seg.
Du kan ikke kjøre til Antarktis.
Denne skjønnheten får meg dit jeg vil.
-Gi deg, Jack. -Hasta la kyss meg i ræva.
Gabby og Jacinda gjør det ikke uten deg.
Sa de det?
Ja.
De sa at vi trenger deg. Og de har rett.
Driter vi oss ut nå, er det ille ute med oss alle.
Det er et enkelt oppdrag. Vi går inn. Vi går ut.
Lett.
-Ok! -De skjøt meg!
Slutt å skrike! Jeg prøver å kjøre!
-Ligg i ro! -De zappa meg, kompis!
Det tok ikke pikken, da.
-Dette blir vondt. -Det er alt vondt!
-Går det bra? -Jack…
Nei, det går ikke bra, ditt rasshøl!
Nesten fremme.
-Pokker! Kulakov-brødrene. -Pokker!
Det er en blindvei!
-Hva? -Sett på vindusviskerne!
-Og nå, da? -Trykk tre ganger på sigarettenneren!
Bra jobba, Popsicle!
-Jeg sa jo at vi trengte bilen hans! -Ville dere bare ha bilen? Din løgnaktige…
Vi klarte det, ok? Så klapp igjen og kyss meg i ræva,
for vi er straks fr…
Dette fungerer ikke. Dette fungerer ikke for oss, Chloe.
For pokker, da.
Hei! Går det bra der inne?
Pokker!
-Nå tuller du. -Hva gjør dere?
Det er Utopians barn!
-Jeg holder ikke ut mer! -Jeg fikser det!
Gabriella!
Vil du smake denne?
Jack?
Hei!
Jeg kjenner deg!
Idaho.
For pokker, da.
-Du er vel ikke fortsatt sint? -Hvordan kunne jeg være det, Mary?
-Margaret. -Margaret.
Men ikke la søsteren din leke med fyrstikker.
-Vi skal betale for båten. -Familien er fortsatt rik?
Pappa måtte selge godset i Frankrike, men vi klarer oss.
Hva er vel ett gods fra eller til?
Det er godt at du holdt det pene hodet ditt over vannet.
Jeg er en dyktig svømmer. Det hjelper når båten synker.
George, da!
Hun har det blikket igjen. Vi bør nok gå bort dit
før hun begynner med noe forferdelig.
Ok. Du roer henne ned, så kommer jeg om et øyeblikk.
Greit.
Georgie. Gi meg noe til sladrespalten, da.
Kom inn!
Slutt! Nei! George! Vi snakket akkurat om deg.
Om dette skjer med en fyr når du sitter på fanget, så sett deg her.
Så, så. Du sikler på den fremtidige Mrs. Sampson.
Kan du klandre meg?
Den drikken du ga ham, bør du tappe på flaske.
-Han trenger en barbering, men… -Hadde ingenting med det å gjøre.
Satt Walt på fanget hans også?
"Livet skjedde, og så tok det slutt." Dine ord. Enkelt og greit.
Ikke noe stort mysterium.
Ingen hemmelig beskjed fra graven.
Jeg lukket bare øynene og gjentok det du sa om og om igjen:
"Livet skjedde, og så tok det slutt."
Da jeg åpnet øynene igjen, var det som om jeg ikke så…
Jeg så ikke fortiden lenger. Da så jeg bare fremtiden.
-Opp med haka, blikket fremover. -Det stemmer.
Fanget ser ikke stort nok ut for oss begge. Gjør meg en tjeneste.
Vent til døra lukkes bak meg. Jeg har sarte øyne.
Ikke vær dum!
Jeg lager kaffe.
Takk.
Hun hvisker så høyt at du hører henne i naborommet. Ørene piper.
Men hun gjør rett… i å takke deg.
Hvem vet hva som skjedde om du ikke kom innom? Jeg hadde kanskje…
Kanskje funnet mitt eget tak å hoppe fra.
Ikke si noe sånt igjen.
Jeg vurderte det, faktisk.
Ikke si det til Jane eller Walt.
Herregud, om han visste det, hadde han fått meg på anstalt fortere enn svint.
Jeg skal ikke si det til noen.
Hva har du der?
Ingenting.
Jeg lånte bare noen tegninger av deg.
-Kast dem i peisen med de andre, ok? -Har du brent dem?
Det var jo ingenting, bare skriblerier.
Hva om de ikke var det?
Se på dette, ok?
Det var noe med disse fasongene,
noe jeg ikke klarte å slutte å tenke på.
Det var som et puslespill som måtte legges.
Er det en vindmølle?
Kanskje du så den som barn. Et sted faren din tok deg med til?
-Vi må brenne dem. -Nei. Det er ikke en beskjed, Shel.
Det er et minne, et bruddstykke, noe du glemte, men…
-Nei. Jeg har aldri sett det før. -Shel…
Det er for sent for det nå.
Sheldon?
Ut!
GJENNOM MOTGANG MOT STJERNENE
Ikke rør deg, Shel. Jeg skal ringe legen.
-Bare bli der, Shel. -Jeg må gå. Jeg må finne dette.
-Telefonsentralen. -Hei. Jeg trenger…
Sheldon?
-Hallo? -Beklager. Bare et…
Kan jeg hjelpe deg?
Sheldon!
Hva tenkte du på? Da du sa at du så noe i de sprø drodleriene hans.
Jeg sa sannheten.
Når brydde den store George Hutchence seg om sannheten?
-Hva faen skal det bety? -Se på deg.
Stivpynta, som om livet ikke er annet enn blomster og solskinn.
Jeg hørte om Wingate. Du er blakk.
Dette handler ikke om meg.
Det handler alltid om deg, George. Du er faen meg universets sentrum.
Ikke nå lenger.
-Jeg vet hva jeg så, Walt. Sheldon… -Sheldon har gått fra vettet!
Jeg er så lei for det, Jane.
For hva da?
Det er sant, er det ikke?
Fant du ham?
Nei.
-Jeg varsler myndighetene. Kanskje… -Politiet? Er det nødvendig?
Ja. Du helte bensin på bålet og brant ned huset, George.
Nå får alle vite at Sheldon…
At han ikke er frisk.
-Walt? -Du finner veien ut selv.
Jeg hadde aldri såret Sheldon. Han er min beste venn.
Men han er ikke her.
Er han vel?
Hutch.
Sjefen har ventet på deg.
Det har vært en lang dag, gutter. Kan vi ta dette i morgen?
Du har brukt opp sjansene dine, din lille dritt.
-Hvor er kofferten? -Vi hadde den.
Vi tok den fra Kulakov-brødrene, akkurat som dere ba om.
-Så kjørte vi på ei jente. -Hvordan raker det oss?
For det var ikke hvem som helst. Det var Chloe Sampson.
Nå kødder du.
Datteren til Utopian? Denne fyren, Linus…
Hun tok kofferten?
Bare det som lå inni den. En pose.
-Finn den, så slipper du kanskje unna. -Den er borte.
-Bruk runkestanga og få den tilbake. -Jeg har prøvd. Den er borte. Lev med det.
Ja, det kan vi leve med…
Men ikke du og idiotene av noen venner du har.
Skulle virkelig ønske at du ikke sa det om vennene mine.
Hvem har leken din nå, rasshøl?
Du, Lucy.
Farvann fulle av hai.
Hva faen gjorde du nå?
Jeg trodde at beskrivelsen var klar og tydelig.
Hjem.
Det er en vanlig misforståelse.
Det spiller ingen rolle hvem som holder denne.
Den lystrer bare meg.
Vi fulgte bare Sjefens ordre. Du vet det, ikke sant?
Ja.
Hva hadde du gjort i denne situasjonen, om det var du som bestemte?
Slått en strek over fortiden.
Sjefens hjerte.
Hjem.
Jeg brøt et løfte i kveld, Linus…
Da jeg gjorde det med Lucy, Sjefen.
Men verden er i endring.
Da får jeg vel bare endre meg sammen med den.
Du må gjøre det du må.
Linus?
Jeg trenger én ting til fra deg. Se på det som… et forskudd.
Alt er der. Og 10 % til.
-Du kan telle dem. -Vi er venner, ikke sant?
Hvem kan vi stole på, om ikke på hverandre?
-Har du det jeg trenger? -Selvsagt.
Jeg trenger vel ikke å minne deg på å være veldig forsiktig med dette?
Kommer den til å fungere?
Jeg bygde den selv, så ja…
-Den fungerer nok. -"Nok"?
Det som er i kofferten kan gi strøm til en liten by i et år
eller slå seg gjennom klodens mektigste skapning.
Hva enn du føler for.
Det skal jeg ha i bakhodet.
-God morgen, sir. Har du sovet godt? -Ja, bare bra. Takk, Cuthbert.
-Sendte Wingate de effektuerte papirene? -Ja.
Han har nådig nok gått med på å gi deg nok tid til å finne et annet sted å bo.
-De ansatte, da? -De fikk tilfredsstillende kompensasjon,
takket være din generøsitet.
Godt.
-Hvordan tok de det? -Så godt man kan forvente, sir.
Jeg tok meg friheten av å beregne gjennom- snittet av alle dine valg det siste året,
og kom til slutningen om at nummer 58 passer best i dag, sir.
Takk, Cuthbert. Jeg…
Takk.
Selvsagt, sir.
Det er fortsatt ting vi må se på…
om du ikke vil ha noe mer, sir.
Det var alt. Takk.
Nesten der, fatter'n.
Nesten der.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen