‫המתיחות גוברת עקב השמועות‬ ‫על המתקפה הצפויה,‬
‫לקראת יום השנה ה־40‬ ‫ליום בו ג׳ורג׳ האצ׳נס,‬
‫הידוע גם כ״סקייפוקס״, עזב את האיגוד.‬
‫שמעת את זה, חבר?‬
‫מדברים על אבא שלך ברדיו.‬
‫אכפת לך לספר לנו למה‬ ‫אנחנו לא מסייעים לך בשוד הזה?‬
‫אם אתה מתכוון‬ ‫לעשות לנו פיל קולינס, אני נשבע…‬
‫פיל קולינס?‬ ‫-לצאת לקריירת סולו.‬
‫לנטוש אותנו כמו שהוא נטש את ג׳נסיס.‬
‫אני לא נוטש אף אחד.‬
‫מי זה ג׳נסיס?‬
‫מתחילים…‬
‫איך זה היה כשביונסה‬ ‫פרשה מ״דסטיניז צ׳יילד״?‬
‫טוב לביונסה, פחות לאחרות.‬
‫הוא עושה לנו ביונסה!‬
‫אני דווקא מעדיף קלאסיקות.‬
‫ה״רונטס״, ה״שרלס״…‬
‫ככה זה מתחיל.‬ ‫אתה עושה הופעה אחת לבד, היא מוצלחת…‬
‫ואתה קולט שאתה כבר לא צריך אותנו.‬
‫תראו, לא הייתה לנו מכה גדולה‬ ‫בזמן האחרון, אבל זה זמני.‬
‫ואנחנו פועלים לפי הכללים שלך.‬
‫לא הורגים, וכל זה.‬
‫תראו, בחיים לא אעזוב אתכם.‬
‫איך נהיה בטוחים בזה?‬
‫בגלל שאנחנו חברים מילדות. אנחנו משפחה.‬
‫אם זאת עבודה בשביל האיש הגדול,‬ ‫זה מסכן את כולנו.‬
‫תקשיבו, האיש הגדול רוצה את המודול הקוונטי,‬
‫והוא רוצה שלא יישארו רמזים.‬
‫שום דבר שיוביל בחזרה אליו.‬
‫לכן אפעל לבדי.‬
‫ובעזרת זה, אף אחד לא ידע שהייתי שם.‬
‫מתי יגיעו הקונים?‬
‫אתה יודע איך הם.‬
‫כן…‬
‫הם תמיד מאחרים.‬
‫אפרופו איחורים, מתי לדעתך…‬
‫לרכב המסחרי.‬
‫יש לך הרבה מזה, אחי.‬
‫מישהו חדר לרכב.‬
‫היי! זרוק את הדבר הזה.‬
‫למקום בטוח!‬
‫האוטופיאן!‬ ‫-שיט!‬
‫אוי לא!‬
‫האוטופיאן!‬ ‫-תראו!‬
‫תמות כבר!‬
‫למסחרית.‬
‫שיט!‬
‫ללופט!‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מפולת חריפה בבורסה‬ ‫עסקים רבים פושטים רגל -‬
‫בוקר טוב, אדוני. ישנת היטב?‬
‫כמו תינוק שיכור בזרועות אמו.‬
‫כפי שאלוהים רצה, אדוני.‬
‫אתה מתחצף, קת׳ברט?‬
‫זו הייתה התחצפות?‬
‫כלל ועיקר לא, אדוני.‬
‫ווינגייט שלח את העיתונים?‬
‫הם במשרדך, אדוני.‬
‫תודה.‬
‫השף בישל 99 ביצים,‬
‫במידות עשייה שונות, בדיוק כמו שאתה אוהב.‬
‫באיזו תבחר היום, אדוני?‬
‫בוא נלך על מס׳ 72.‬
‫בחירה מצוינת, אדוני.‬
‫ג׳ורג׳.‬
‫סליחה, אדוני. הם…‬
‫זה בסדר. תיכנסו. עמדתי לאכול ארוחת בוקר.‬
‫תאכלו ביצה.‬
‫קת׳ברט…‬
‫מס׳ 82 לגברת בבקשה,‬
‫ולאדון…‬
‫מס׳ 12. ביצה רכה.‬
‫כבר אכלנו, תודה.‬
‫איפה היית?‬
‫פה, שם… לאן שהרוח לקחה אותי.‬
‫רק לא איפה שהיו צריכים אותך.‬
‫משהו מציק לך, וולטר?‬
‫דבר גלויות. רמיזות לא טובות לעיכול.‬
‫זה שלדון.‬
‫הוא…‬
‫הוא לא בסדר.‬
‫שטויות.‬
‫עבר לו מה שקרה לו בהלוויה.‬ ‫הרופאים אמרו שהוא בריא.‬
‫זה לא גופני, ג׳ורג׳. זה…‬
‫זו דעתם, לפחות.‬
‫הוא…‬
‫הוא לא אוכל.‬
‫הוא לא ישן כבר ימים.‬
‫והוא…‬
‫הוא פשוט לא עצמו, זה הכול.‬
‫כן. לכולנו היה קשה.‬
‫לא לכולנו, מתברר.‬
‫אתה מוכן לבוא לבקר, ג׳ורג׳?‬
‫ביקור שלך יעזור לו, אני בטוחה.‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫אעבור שם בדרך לסעודה הערב.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב… בסדר.‬
‫אל תהיי לי רגשנית. שלדון יהיה בסדר גמור.‬
‫מניין לך?‬
‫הכול עניין של גישה, ידידי.‬ ‫סנטר מורם, מבט קדימה…‬
‫לצבוע את העננים באור שמש.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫פשוט תירגע. תן לי לטפל בזה.‬
‫להירגע? כן, בטח.‬
‫האיש הגדול בטוח יכסח אותנו בגלל זה.‬
‫הקרטיב צודק. היית צריך לשתף אותנו.‬ ‫עכשיו אנחנו חייבים לברוח.‬
‫הוא יכול להגיע לכל אחד, בכל מקום, בכל זמן.‬
‫אם הוא לא יזמבר אותנו, האיגוד יעשה את זה.‬
‫אתה רוצה לשבת בכלא השמור עם בלאקסטאר?‬ ‫-ג׳ק…‬
‫שתוק ותקשיב.‬
‫זה עליי. אני אטפל בזה.‬
‫אתה מקווה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫סמכי עליי.‬
‫אני עדיין מציע שנברח. יש הרבה מקום ברכב.‬
‫- הודעות -‬
‫זה הוא?‬
‫לא. זה אישי.‬
‫אל תאבדו את הראש.‬
‫אל תעשו שטויות.‬
‫איחרת.‬
‫אני יודע. משהו הסתבך.‬
‫יש קונה נוסף.‬
‫אני הקונה שלך.‬
‫אז איפה הכסף שלי?‬
‫היה בינינו הסכם, חתיכת נאצי מסריח.‬
‫כולם שווים בעיניי, בתנאי שהם משלמים.‬
‫אשיג לך את הכסף.‬
‫תן לי עד סוף השבוע.‬
‫יומיים.‬
‫כשקראת לי ״נאצי״…‬
‫לצערי, זה מייקר את הסכום בעשרה אחוזים.‬
‫שיט.‬
‫לילה קשה?‬
‫תכף יהיה קשה יותר.‬
‫ליינוס.‬
‫לוסי.‬
‫אני קווין, יא כלב רחוב.‬
‫הוא יודע מי אתה, ולמה באנו. נכון, האץ׳?‬
‫כן, תראה…‬
‫משהו צץ.‬
‫אפשר אולי בפעם אחרת?‬
‫בפעם אחרת?‬
‫אין כמו ההווה, אה?‬
‫לאיש הגדול.‬
‫צא לי מהראש! די!‬
‫לך!‬
‫של?‬
‫זה אני, ג׳ורג׳. התלבשתי יפה לכבודך.‬
‫ג׳ורג׳י.‬
‫תיכנס.‬
‫בוא, תיכנס.‬
‫עם מי דיברת?‬
‫עם אף אחד. אני רק…‬
‫חשבתי בקול רם.‬
‫איזה גבר נאה!‬
‫תיזהר עם זה.‬ ‫שאנשים לא יקבלו רושם לא נכון.‬
‫כן.‬
‫תפסיק עם זה.‬
‫להפסיק עם מה?‬
‫כלום.‬
‫למה באת, ג׳ורג׳?‬
‫של, הם דואגים לך.‬
‫אני לא יכול לדבר כרגע, טוב?‬ ‫יש לי עבודה.‬
‫לא ידעתי שאתה מצייר.‬
‫אני לא מצייר. טוב…‬
‫לא ציירתי, ו…‬
‫תראה, של…‬
‫סליחה שלא באתי קודם, אבל עכשיו אני כאן.‬
‫אל תקשיב לו.‬
‫הוא כאן רק בשביל ההצגה,‬
‫כי זה מה שהם רוצים.‬
‫זה מה שכולם רוצים.‬
‫בחייך, חבר…‬
‫הם רוצים שגם אתה תיראה ככה.‬
‫תתרחק ממני!‬
‫שלדון!‬
‫אתה בידיים שלי. אתה בסדר.‬ ‫-ג׳ורג׳…‬
‫אני חושב שאני לא בסדר.‬
‫אני חושב שאני לא…‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב. בסדר.‬
‫היי, אולי…‬
‫אולי תשב? שב.‬
‫בוא, קדימה. שב.‬
‫של.‬
‫היי.‬
‫וולט חושב שאני יורד מהפסים.‬
‫וגם ג׳יין.‬
‫בחייך, של. אתה באבל.‬
‫אתה תתגבר על זה.‬
‫ואתה?‬
‫התגברת?‬
‫הכרתי אותך כל חיי,‬
‫ולא אמרת אפילו שתי מילים על הוריך,‬
‫על מה שקרה להם.‬
‫החיים קרו.‬
‫ואז…‬
‫ואז הם פסקו.‬
‫החיים קרו, ואז הם פסקו?‬
‫זהו?‬
‫הוא עשה את זה לנגד עיניי.‬
‫לא! אבא!‬
‫למה הוא עשה את זה?‬
‫למה הוא…‬
‫למה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לפחות אתה…‬
‫לפחות הספקת לראות אותו.‬
‫אימא היקרה הייתה שופעת בריאות,‬
‫ואז פתאום חטפה חום גבוה.‬
‫מרוב חשש להדביק אותי,‬ ‫היא לא הסכימה שאכנס לחדר.‬
‫אפילו לא בסוף.‬
‫ואבא נפטר כעבור שנה.‬
‫הלב שלו נדם.‬
‫אתה יודע, לפעמים אני מסתכל‬ ‫עליך ועל וולט, ו…‬
‫אני תוהה…‬
‫מה היה קורה אילו הם שרדו עוד קצת זמן,‬ ‫אתה יודע? אילו לא הייתי לבדי.‬
‫טוב…‬
‫יש לי את קת׳ברט,‬ ‫אבל הוא לא בדיוק איש שיחה מרתק.‬
‫הלו?‬
‫איפה המודול הקוונטי שלי?‬
‫נו? אני מחכה.‬
‫היי, תראה. אני יודע שפישלתי,‬
‫אבל אני מבטיח לך…‬
‫מה אמרת?‬
‫אתה חתיכת בנזונה קשוח‬
‫יחסית לחרא שאין לו כוחות.‬ ‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫אבל החבורה שלך…‬
‫אולי אם אפרק אותם, אחד־אחד,‬
‫זה ירכך אותך.‬
‫וזה…‬
‫זאת הסיבה שאתה חרא מטומטם.‬
‫חשבתי שכבר הסכמנו על זה.‬
‫אל תתחצף אליי, ילד,‬
‫או שאקח את הצעצוע שלך ואדחוף לך אותו לתחת.‬
‫איך אני יכול לתקן את המצב?‬
‫האחים קולקוב…‬
‫מעבירים מזוודה להוני מחר בערב.‬
‫קח אותה מהם. נקרא לזה הימור אחרון.‬
‫מה יש במזוודה?‬
‫החיים שלכם.‬
‫נשיג לך אותה.‬
‫ותסתפר.‬
‫אתה נראה כמו אידיוט.‬
‫תודה על העצה.‬
‫לופט.‬
‫שיט! מה קשה לך להשתמש בדלת?‬
‫סליחה.‬
‫זה חשוב.‬
‫גם זה היה חשוב, מניאק.‬
‫האיש הגדול דיבר איתי.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫שפישלתי.‬
‫אנחנו יודעות שפישלת! מה עוד?‬
‫יש לו משימה בשבילנו.‬
‫בסך הכול להשיג מזוודה מהאחים קולקוב.‬
‫הרוסים?‬
‫את רוצה לסרב לאיש הגדול, ג׳סינדה?‬
‫מתי?‬
‫הערב…‬
‫לפני שימסרו אותה לידי ההוני.‬
‫וואו. זה רק הולך ומשתפר.‬
‫ג׳ק ישתתף?‬
‫כן.‬
‫אנחנו צריכים את ג׳ק.‬ ‫-אדבר איתו.‬
‫לא, אנחנו צריכים את המסחרית שלו, האץ׳.‬ ‫-אדבר איתו.‬
‫הוא לא יאכזב אותנו.‬
‫אין מצב!‬
‫זה יפתור הכול.‬
‫זה יחסל אותנו.‬
‫האחים קולקוב הם חיות אדם!‬
‫שמעת מה הם עשו לסטיוארט?‬
‫כן, שמעתי.‬ ‫-הם העלימו לו את הזין! לגמרי!‬
‫ורק בגלל שהוא הסתכל עליהם!‬
‫סטיוארט הוא מניאק.‬ ‫-כולנו מניאקים, גבר.‬
‫לא תוכל לברוח מהאיש הגדול, ג׳ק.‬ ‫הוא ימצא אותך.‬
‫שיביא מעיל.‬
‫אנטרקטיקה. זה השטח שלי.‬
‫אני אפיל חצי יבשת על כל בנזונה שיבוא עליי.‬
‫אתה לא יכול לנהוג עד אנטרקטיקה.‬
‫המסחרית שלי תיקח אותי לאן שרק ארצה.‬
‫ג׳ק, בחייך…‬ ‫-שק לי בתחת.‬
‫גבי וג׳סינדה לא יעשו את זה בלעדיך.‬
‫הן אמרו את זה?‬
‫כן.‬
‫הן אמרו שאנחנו זקוקים לך.‬
‫והן צודקות.‬
‫אם נפשל…‬
‫זה יהיה הסוף של כולנו.‬
‫זה פשוט, חוטפים ובורחים.‬
‫נכנסים ויוצאים.‬
‫קל.‬
‫ירו בי!‬
‫מספיק עם הצרחות! אני מנסה לנהוג!‬
‫אל תזוז!‬ ‫-הם חשמלו אותי!‬
‫לפחות לא בזין.‬
‫זה יכאב.‬ ‫-זה כבר כואב!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-ג׳ק…‬
‫לא! אני לא בסדר, יא מניאק!‬
‫כמעט הגענו.‬
‫שיט! האחים קולקוב.‬ ‫-חרא!‬
‫שיט! מבוי סתום!‬
‫מה?‬ ‫-תפעיל מגבים.‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-שלוש לחיצות על המצית.‬
‫עבודה טובה, קרטיב.‬
‫אמרתי שנצטרך את המסחרית שלו!‬
‫רגע, רק רציתן את המסחרית שלי?‬
‫חתיכת שקרן…‬
‫הצלחנו, טוב?‬
‫אז שתוק ותתחיל להתחנף אליי,‬
‫כי אנחנו חופשיים…‬
‫קלואי, זה לא הולך בינינו…‬
‫לעזאזל.‬
‫היי, אתם בסדר שם?‬
‫אוי, שיט!‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זאת הבת של האוטופיאן!‬
‫אני לא יכולה להמשיך ככה!‬ ‫-אני אטפל בזה!‬
‫גבריאלה!‬
‫רוצה גם?‬
‫ג׳ק?‬
‫היי!‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫איידהו.‬
‫שיט.‬
‫אתה עדיין ברוגז?‬
‫איך אפשר לכעוס עלייך, מרי?‬
‫מרגרט.‬ ‫-מרגרט.‬
‫אולי לא תיתני לאחותך לשחק בגפרורים.‬
‫נפצה אותך על היאכטה, בחיי.‬
‫המשפחה עדיין שוחה בכסף, מה?‬
‫אבא נאלץ למכור את האחוזה בצרפת,‬ ‫אבל אנחנו מסתדרים.‬
‫אחוזה אחת יותר או פחות, מה זה משנה?‬
‫אני שמחה שהצלחת להרים‬ ‫את ראשך היפה מעל לגלים.‬
‫אני שחיין מצוין.‬ ‫זה עוזר כשהספינה שלך טובעת.‬
‫ג׳ורג׳…‬
‫יש לה את המבט הזה בעיניים.‬
‫בוא ניגש לשם‬ ‫לפני שהיא תתחיל לעשות משהו נוראי.‬
‫טוב. תתחילי להחליק לה את הנוצות.‬ ‫עוד מעט אצטרף.‬
‫טוב…‬
‫היי, ג׳ורג׳י‬
‫תן לי משהו למדור הרכילות, טוב?‬
‫יבוא!‬
‫תפסיק, לא…‬
‫ג׳ורג׳, בדיוק דיברנו עליך.‬
‫אם זה מה שקורה לבחור‬ ‫כשאת יושבת עליו, בואי אליי.‬
‫תירגע, חבר.‬
‫אתה עושה עיניים לגברת סמפסון לעתיד.‬
‫היי, איך אפשר להאשים אותי?‬
‫הסם שנתת לו… את יכולה למכור אותו בבקבוקים.‬
‫הוא זקוק לגילוח, אבל…‬
‫לא היה לי שום קשר לזה.‬
‫אל תגידי לי שגם וולט ישב עליו.‬
‫״החיים קרו, ואז הם פסקו.״‬
‫המילים שלך. כמה פשוט.‬
‫שום תעלומה גדולה,‬
‫שום מסרים סודיים מהעולם הבא.‬ ‫-שלדון…‬
‫פשוט עצמתי עיניים‬ ‫וחזרתי שוב ושוב על מה שאמרת.‬
‫״החיים קרו, ואז הם פסקו.״‬
‫וכשפקחתי שוב את העיניים, כבר לא ראיתי…‬
‫כבר לא ראיתי את העבר.‬
‫ראיתי רק את העתיד.‬
‫סנטר מורם, מבט קדימה.‬
‫בדיוק.‬
‫טוב, נראה שאין מקום לשנינו, אז…‬
‫עשו לי טובה: חכו עד שהדלת תיסגר מאחוריי.‬ ‫יש לי עיניים רגישות.‬
‫אל תדבר שטויות.‬
‫אכין קפה.‬
‫תודה.‬
‫הלחישות שלה רמות. אפילו השכנים שמעו.‬
‫מצלצלות לי האוזניים.‬ ‫-כן…‬
‫אבל היא מודה לך בצדק.‬
‫לולא באת… מי יודע?‬
‫אולי הייתי…‬
‫לא יודע… מוצא לי גג משלי לקפוץ ממנו.‬
‫אל תדבר ככה.‬
‫דווקא חשבתי על זה.‬
‫אל תגלה לג׳יין או לוולט.‬
‫אלוהים… אם הוא יֵדע,‬
‫הוא יאשפז אותי במוסד‬ ‫לפני שתספיק להסיר את העניבה.‬
‫לא אגלה לאף אחד.‬
‫מה יש לך שם?‬
‫כלום.‬
‫לקחתי בהשאלה כמה מהאיורים שלך.‬
‫תשליך אותם לאש עם האחרים, טוב?‬
‫שרפת אותם?‬
‫זה שום דבר. שרבוטים מטורללים.‬
‫ואם לא?‬
‫הבט בזה, טוב?‬
‫אז…‬
‫יש משהו בצורות האלה,‬
‫משהו שלא יוצא לי מהמחשבות.‬
‫כמו חידה שדורשת פתרון.‬
‫זאת טחנת רוח?‬
‫אולי ראית אותה כשהיית קטן?‬
‫מקום שאביך לקח אותך אליו?‬
‫צריך להשליך אותם לאש.‬
‫לא.‬
‫זה לא מסר, של.‬
‫זה זיכרון.‬
‫שבריר, משהו ששכחת, אבל…‬
‫לא, מעולם לא ראיתי את זה.‬
‫של…‬
‫מאוחר מדי לזה, ילד.‬
‫שלדון?‬
‫החוצה!‬
‫של, אל תנסה לזוז.‬
‫אצלצל לרופא.‬
‫של, חכה שם.‬
‫אני חייב לנסוע.‬
‫חייב למצוא את זה.‬
‫מרכזייה.‬ ‫-כן.‬
‫הלו, מרכזייה. אני צריך…‬
‫שלדון?‬
‫הלו?‬ ‫-סליחה, רק רגע…‬
‫אדוני, אפשר לעזור?‬
‫שלדון!‬
‫מה עבר לך בראש?‬
‫כשאמרת לו שראית משהו‬ ‫בשרבוטים המטורפים שלו.‬
‫אמרתי לו את האמת.‬
‫ממתי אכפת לג׳ורג׳ האצ׳נס הגדול מהאמת?‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫תראה אותך.‬
‫כולך מגונדר, כאילו החיים שלך‬ ‫מלאים בפרחים ואור שמש.‬
‫שמעתי על ווינגייט.‬
‫אתה מרושש.‬
‫לא מדובר בי.‬
‫תמיד מדובר בך, ג׳ורג׳.‬
‫היקום כולו סובב סביבך.‬
‫כבר לא.‬
‫אני יודע מה ראיתי, וולט. שלדון…‬
‫שלדון יצא מדעתו!‬
‫ג׳יין, אני מצטער.‬
‫על מה?‬
‫זאת האמת, לא?‬
‫מצאת אותו?‬
‫לא.‬
‫אודיע לרשויות.‬
‫למשטרה? זה באמת נחוץ?‬
‫כן, ג׳ורג׳.‬
‫הוספת שמן למדורה ושרפת את הבית.‬
‫עכשיו כולם יֵדעו ששלדון…‬
‫שהוא לא בקו הבריאות.‬
‫וולט?‬
‫אתה יודע איפה היציאה.‬
‫ג׳ייני,‬
‫לא הייתי פוגע בשלדון בכוונה.‬
‫הוא חברי הטוב ביותר.‬ ‫-אבל הוא לא פה.‬
‫נכון?‬
‫האץ׳.‬
‫האיש הגדול מחכה לך.‬
‫זה היה יום ארוך, חבר׳ה.‬
‫יש מצב לעשות את זה בבוקר?‬
‫נגמרו לך ההזדמנויות, יא חרא קטן.‬
‫איפה המזוודה?‬
‫היא הייתה בידינו.‬
‫לקחנו אותה מהאחים קולקוב,‬ ‫בדיוק כמו שאמרו לנו.‬
‫ואז המסחרית פגעה במישהי.‬
‫מה אכפת לנו?‬
‫בגלל שהיא לא הייתה סתם מישהי.‬
‫זאת הייתה קלואי סמפסון.‬
‫אתה עובד עליי.‬
‫הבת של האוטופיאן?‬
‫הבחור הזה, ליינוס…‬
‫אז היא לקחה את המזוודה?‬
‫רק את מה שנשאר בתוכה. שקית אחת.‬
‫תשיג אותה בחזרה. אולי הוא ירחם עליך.‬ ‫-היא איננה.‬
‫אז תשתמש במטה הקסמים שלך ותשיג אותה.‬
‫כבר ניסיתי. היא איננה. תחיו עם זה.‬
‫כן, אנחנו יכולים לחיות עם זה.‬
‫אבל אתה והחברים המחורבנים שלך לא.‬
‫חבל שאמרת את זה על החברים שלי.‬
‫אצל מי הצעצוע שלך, יא אפס?‬
‫אצלך, לוסי.‬
‫מים שורצי כרישים.‬
‫מה עשית?!‬
‫התיאור נשמע לי די ברור.‬
‫חזרה הביתה.‬
‫אתה מבין…‬
‫זו טעות נפוצה.‬
‫לא משנה מי מחזיק את זה.‬
‫זה שומע אך ורק בקולי.‬
‫רק מילאנו פקודות של האיש הגדול.‬ ‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫כן.‬
‫ומה אתה היית עושה במצב כזה?‬
‫אם היית מקבל את ההחלטות?‬
‫סולח ושוכח.‬
‫הלב של האיש הגדול.‬
‫חזרה הביתה.‬
‫הפרתי הבטחה הערב, ליינוס.‬
‫כשעשיתי את זה ללוסי, לאיש הגדול…‬
‫אבל העולם משתנה.‬
‫אני מניח שאצטרך להשתנות יחד איתו.‬
‫תעשה מה שאתה צריך.‬
‫ליינוס?‬
‫אני צריך ממך עוד משהו.‬
‫תראה בזה מקדמה.‬
‫כל הסכום שם, פלוס עשרה אחוז.‬
‫אתה יכול לספור.‬
‫אנחנו חברים, כן?‬
‫על מי נסמוך, אם לא זה על זה?‬
‫יש לך את מה שאני צריך?‬ ‫-כמובן.‬
‫אין צורך להזכיר לך‬ ‫להיזהר עם זה מאוד, נכון?‬
‫זה יעבוד?‬
‫בניתי אותו בעצמי, אז כן…‬
‫סביר להניח שהוא יעבוד.‬
‫סביר להניח?‬
‫הדבר שבפנים מסוגל לספק חשמל‬ ‫לעיר קטנה במשך שנה,‬
‫או לפעור חור בגופו‬ ‫של היצור האדיר ביותר על פני כדור הארץ.‬
‫כל מה שיעלה בדעתך.‬
‫אזכור את זה.‬
‫בוקר טוב, אדוני.‬
‫אני מקווה שישנת היטב.‬
‫בסדר גמור. תודה, קת׳ברט.‬
‫ווינגייט כבר שלח את המסמכים?‬
‫כן, אדוני.‬
‫הוא הואיל להקציב פרק זמן נאות‬
‫שיאפשר לך למצוא סידור מגורים אחר.‬
‫והעובדים?‬
‫הם…‬
‫קיבלו פיצוי הולם, אדוני,‬
‫הודות לנדיבותך.‬
‫יפה.‬
‫איך הם קיבלו את זה?‬
‫היטב בהתחשב בנסיבות, אדוני.‬
‫הרשיתי לעצמי לחשב את הממוצע‬
‫של כל בחירותיך מן השנה האחרונה,‬
‫והגעתי להערכה שמס׳ 58‬ ‫תתאים לך ביותר הבוקר, אדוני.‬
‫תודה, קת׳ברט. אני…‬
‫תודה.‬
‫כמובן, אדוני.‬
‫נותרו כמה עניינים שיש לטפל בהם.‬
‫אם אינך זקוק לשום דבר נוסף, אדוני…‬
‫זה הכול, תודה.‬
‫כמעט מוכן, אבא.‬
‫כמעט מוכן.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬