Du kan ikke slå meg.
Jeg skal ta deg.
-Ja! -Ja!
-Du er for treg. -Jeg skal ta deg nå.
Jeg er sterkere enn deg.
Stopp. Du unnslipper ikke Unionen.
Ikke det? Da må du ta meg først, Utopian.
Jeg skal ta deg, Mr. Snow!
Ikke om jeg tar deg først, Lady Liberty.
-Ja! -Laserøyne!
Du bomma!
Nei, det gjorde jeg ikke.
Jo, det gjorde du.
Nei, det gjorde jeg ikke!
Jeg bomma ikke.
Chloe?
-Han løy, Brandon. -Det går bra.
-Jeg tok ham. -Jeg vet det.
-Du så det selv. -Det går bra.
Søren!
Hei, pappa.
-Vi lekte, og Chloe… -Ja, jeg hørte det.
Du brukte kreftene dine, Chloe.
Han var slem. Vi skal jo liksom ta slemmingene.
Vi har disse kreftene av en grunn. Sterke krefter betyr…
-Stort ansvar. -Nei.
Eller jo.
Hør her. Du må bry deg. Om folk, om alt og alle.
Du må vite at…
Det er lettere å skade folk. Å bli sint, selv å drepe folk.
-Men slemmingene… -De er også folk.
Hva gjør vi? Vi stanser dem og burer dem inne,
men vi lar ikke sinnet ta overhånd.
Tjeneste, barmhjertighet og nåde. Det er de tre ordene som leder oss.
Det er Kodeksen vår, og den er viktigst i hele verden.
Forstår dere det?
Greit.
-Hvem vil ha iskrem? -Jeg!
-Da kjøper vi iskrem. -Marshmallow?
-Jeg må dra. -Men du sa…
Jeg vet det. Noen er i trøbbel. De trenger meg.
Jeg er lei for det.
Det går fint.
Dette er hovedsakene våre. Dow Jones går ned 8 %…
NÅ
…etter det eksperter kaller en urovekkende utvikling ikke sett siden 1929.
Arbeidsledigheten stiger på 10. md.
Tilskuddspakker diskuteres ennå i Kongressen.
I Portland ble seks betjenter såret
under en demonstrasjon mot North American Accord.
Andre nyheter: Rettssaken mot Blackstar…
-Påfyll? -Hans nemesis…
-Nei takk. -Ok.
…Blackstar ble nylig fakket, arrestert og utpekt…
Han fyren der, ja. Det er søren meg dårlige nyheter.
William Henry Bendel, kjent som Blackstar, var en respektert forsker,
-men har flere ganger… -Sikker på at du ikke vil ha noe?
Kom igjen! Løp!
-Kom igjen! Nå sprenger vi dritten! -Kom igjen!
Hei, blondine! Kom deg for helvete vekk fra gata.
-Vi raner denne kjerra. -Nei.
Jeg raner kjerra.
For pokker!
Kom deg ned på bakken med hendene bak hodet.
Jeg spør ikke to ganger.
Jøss, du må ha gått deg bort. Dette er du altfor liten til.
-Hei… -Du er Paragon, ikke sant?
Bare stol på meg. Fly av gårde.
Det siste du trenger er at alle på sosiale medier ser at jeg gir deg bank. Ikke bra.
Og hva ville pappa ha sagt?
Kom igjen, baby.
Ja. Ja!
Vent litt. Stopp en hal.
Stikk.
Kom igjen. Du er verken Utopian eller Brain-Wave.
Du er ikke mora di, engang. Så bli liggende.
Eller ikke.
Pokker!
-Jeg hadde alt under kontroll. -Jeg ser det.
Hva gjør du? Du kjenner reglene. Forsterkninger.
Du må holde deg trygg og være smart.
-Pappa, jeg… -Bare…
vær flinkere neste gang.
Greit?
Dette tar du regninga for, forresten.
For en idiot du er.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Aksjemarkedet kollapset innen denne bransjen i dag.
Ingen har kunnet forutse dette. Vanskelig å vite hva som skjer nå.
Du får hele historien senere.
Det har vært ny utvikling i rettssaken mot dr. Bendal.
Anken fra dr. Bendal, også kjent som Blackstar, er avslått.
Det pågående rettsdramaet ser ikke ut til å ta slutt,
flere måneder etter at han ble pågrepet av Utopian.
Tror du at du kan holde meg innelåst for alltid, Sheldon?
Jeg skal rive det j… hjertet ditt ut.
Han holdes i varetekt på høysikkerhet i påvente av dom og straffeutmåling.
Har du sett hvitløkspressen?
-Den er i skuffen. -Jeg har sett der.
-Virkelig? -Ja.
-Så du i den også? -Ja.
-Så du i denne? -Ja.
Til en som kan se en mynt på månens overflate…
Ikke vær frekk når jeg lager mat.
-Vil du ha en øl? -Jeg sier ikke nei.
-Hva hører du på? -Musikk, Grace.
-Hvor er telefonen din? -Ved potetene.
-Her. -Takk.
-Skål. -Skål.
-Hvordan vet du koden min? -Vi har vært gift i 60 år.
-Du får ikke ha hemmeligheter. -Urovekkende.
-Kongen. -Det stemmer.
Husker du da vi støtte på ham i skogen i Tyskland i 58?
Herregud! Vi skremte vettet av ham. Han trodde at vi var en UFO.
-Han var en fin fyr. -Ja.
Helt til rusen tok ham.
Det kommer til å gå bra med henne.
-Kanskje jeg bør ta en prat med henne. -Kanskje ikke.
-Hun må få høre det. -Hun kommer ikke til å lytte.
Du har hjertet på rett sted. Det er bare ikke der hun er, ikke sant?
-Ikke akkurat nå, iallfall. -Når da?
-Det er opp til henne. -Hvordan tenker en 20-åring, egentlig?
-Jeg aner ikke hva jeg skal gjøre. -Det er alt jeg har.
Hun er som en fremmed for meg.
Hvordan går det med han som fortsatt hører på oss?
-Fitz erklærte ham frisk. -Det var ikke det jeg mente.
Det burde ha vært lett. Han lot det komme ut av kontroll.
Det har da skjedd oss også.
Ja, med folk som Hobbs og Blackstar, folk som kunne hjelpe oss.
Hva om Brandon hadde tatt med noen av de andre ungdommene?
-Han kunne ha fått dem drept. -Det skjedde ikke…
-Han skjønner det ikke, Grace. -Han lærer ennå, Sheldon.
Skal han ta over, må han gjøre mer enn å lære.
Han må bli noe.
Slapp av, Yoda. Du skal ikke noe sted. Han har ennå tid.
Tid er ikke problemet her. Gutten er…
-Hva? -Altfor følsom.
Han er forvirret.
Han er ikke i nærheten av å være klar.
Kanskje blir han det aldri.
Aperitiff på taket. Så sivilisert, da.
Hei, onkel Walt.
-Hva gjør du her oppe? -Du vet…
Tenker og drikker.
-Jeg hørte om det som skjedde. -Ja. Hvem har ikke hørt om det?
Vil du prate?
Hva er det?
Han er ikke i nærheten av å være klar.
Kanskje blir han det aldri.
Han er ikke i nærheten av å være klar.
Brandon.
Nå går vi ned og spiser.
Hvordan var pappa da han var yngre?
Før han fikk kreftene sine, mener jeg.
Shel, han var…
Han hadde ingen verdens bekymringer.
Ingenting gjorde ham noen gang nervøs.
-God morgen, gutter. -Hei, Shel.
-Hva skjer? -Det er varmt!
Ja. Hva er siste nytt?
-Kimende klokker, sier ryktet. -Det er ikke et rykte. Jeg skal gifte meg.
-Hva med dere to? -Hei, Shel.
-Fikk hun deg på endelig på kroken? -Det var godt å gå ned på kne.
Behandle henne godt. Hold deg i skinnet, så blir lykken ditt minne.
-Unnskyld, Mr. Sampson. -Nei da. Hva sa jeg om "Mr. Sampson"?
-Det er ikke meg, Fitz. Det er far. -Ha ham unnskyldt.
-Gratulerer, Shel. -Det setter jeg pris på. Takk.
-Har du sett faren min? -Sist sett med broren din.
-Ja vel. Ha en fin dag, gutter. -Du også.
Hva snakker du om? Fisher sier det har flatet ut for godt.
God morgen, gutter.
-Shel. Få ham til å høre etter. -Nå får du høre på Walt, pappa.
-Hva skjer? -Broren din vil droppe avtalen.
Hva?
Du ba meg om å sjekke avtalens kvalitet. Jeg gjorde det. Den har mangler.
Hver gjennomsnittsmann med et øre til overs kjøper med så lite som 10 % nedgang.
Markedet har steget 20 % per år siden 1922. Fisher sier…
-Jeg driter i hva Irving Fisher sier! -Pass munnen din!
Unnskyld. Fisher kan ta feil.
-Han gikk på Yale. Ikke sant? -Jo.
Gjennomsnittsmennene dine er belånt til pipa.
Det er lavkonjunktur i landbruket.
Sentralbanken økte nettopp renta med et helt prosentpoeng.
-Hoover vet hva han gjør. -Alle andre enn meg vet hva de gjør, da.
Gi deg. Det er ikke det vi sier.
Vi skjønner, Walt. For deg er glasset halvtomt.
Alle selskaper må ha en som deg for å beholde bakkekontakten.
Men noen ganger må du ha troen.
Du må ta steget over kanten om du noen gang skal sveve.
Det stemmer, far.
Ok. La oss bare…
…drøye i noen måneder til.
-Måneder? -Styret vil støtte planen nå, Walt.
Vi graver tre nye fabrikktomter. Aner du hva en forsinkelse kan koste oss?
-Det har jeg tall på. -Jesus!
Selvsagt har han det.
Det handler ikke om penger eller tall.
Det handler om hva vi gjør. Det vi gjør, er å bygge.
-Ikke bare stål, men folk. -Far.
Og for noen av karene… Jo mer vi utvider, jo flere gode jobber til gode menn.
-De kan leve ut den amerikanske drømmen. -Shel…
Det handler ikke om styret, sentralbanken eller Irving Fisher.
Det handler om folk, Walt. Det handler om familie.
Kom igjen. Sett dere, alle sammen.
-Det lukter fantastisk. -Kan mannen min lage mat, eller?
Det ser godt ut.
Det er søndagsmiddag, ikke Nattverden. Senk forventningene.
Fortell ham at han kan ta imot ros.
-Han lytter nok ikke til det. -Skål for det.
Da er vi enige, da. Har du glemt noe, Walt?
-Å. Vil du ha et glass? -Du trengte ikke ta med noe. Vi har masse.
Bare en pinot jeg tok med fra Côte de Beaune på veien.
Jeg snakker ikke om vinen. Her i huset ber vi bordbønn.
-Teknisk sett drikker jeg, så… -Kom igjen.
Ta hverandre i hendene. Lukk munnen.
Venter vi på Chloe?
Vi har spist for mange kalde søndagsmiddager til å gjøre det.
Takk for din gavmildhet, Herre.
Takk for at du har velsignet oss med måltidet vi spiser i dag.
Se hvem som kom.
Hei!
-Beklager. -Kom inn.
-Agenten min ringte da jeg skulle dra, og… -Det går fint.
-Onkel Walt! -Hei, jenta mi.
-Så godt å se deg. Går det bra? -Ikke om du klemmer meg sånn.
-Unnskyld. -Vennen min…
-Er det pinot? -Ja.
Faren din er midt i bordbønnen.
Unnskyld. Du ber bordbønn.
Da tar vi hverandre i hendene.
-Kom igjen, Chloe. -Hendene.
Takk for at vi har god helse. Velsign dem som er trengende.
La våre hjerter fylles av din kjærlighet.
Velsigne oss gjennom Kristus, din sønn.
-Amen. -Amen.
-Vær så god. -Det ser kjempegodt ut, mamma.
Ikke takk meg, takk faren din. Han lagde alt.
Bra jobba, pappa! Hjalp Jesus til, eller?
Bare med brødet, vennen min.
Gi deg, Chloe.
Den var god, da.
Hadde du laget fisk, kunne du fulgt opp med det.
Jeg så deg på forsiden av bladet, Chloe.
-Du var vakker. -Takk, onkel Walt.
-Fotografen var et rasshøl. -Pass munnen din!
Unnskyld. Han var en skikkelig anus.
-Var det oppdraget ditt for InStyle? -Nei, det var for Marie Claire.
-Så du det? -Jeg gjorde det, ja.
Det var et nydelig bilde, vennen min.
Nydelig.
Du kunne sikkert ha hatt på deg mer klær.
-Jeg kan gå med mindre enn som så. -Om du vil være naken, ja.
Vil du ha på deg kondomdrakt og blanke støvletter, så kjør på.
Han bruker sin gave til å gjøre verden til et bedre sted, ikke for å få
oppmerksomhet eller bifall.
Jeg trenger ikke krefter til å få jobb eller oppmerksomhet, så bare drit og dra.
-Sånn snakker du ikke til meg i mitt hus. -"Mitt hus, mine regler, min kodeks."
Jeg ba ikke om å bli dattera di, og iallfall ikke om å få evnene dine.
Gavene er ikke til deg, Chloe.
De er ment for mennesker som er mindre heldige enn deg.
Alle er heldigere enn meg, for de har ikke deg som far.
Chloe!
Nå ber du faren din om unnskyldning.
-Hva? Det var han som begynte! -Si unnskyld.
Nå!
Jeg er lei for det. Takk for middag.
Det er den siste jeg noen gang blir med på.
Hun tok vinen.
-Hei! -Ikke gjør det.
-Du vet ikke hva jeg skal si. -Du er ikke så vanskelig å forstå.
Det likte jeg ved deg før.
-Hvorfor snakker du sånn til ham? -Seriøst? Støtter du ham, liksom?
Selvsagt gjør du det. Du er hans perfekte skygge.
Du!
Ikke lat som om jeg ikke vet hvordan det er å ha ham som far.
-Jeg ble ikke behandlet annerledes. -Hvorfor bor du her da?
Hvorfor utsetter du deg selv for dette hver eneste dag?
Han kan ikke holde på for alltid. Noen må bli den neste Utopian.
-Hvorfor? -Fordi, Chloe,
Utopian kjemper for noe. Han er et symbol.
Pappa vet at han skulle ha stilt opp for oss da vi var yngre,
men det vil han ikke innrømme.
For det er ikke… idealet.
Noen må fortsatt kjempe for noe.
Ingen kan leve opp til den store Utopian, Brandon…
Selv ikke pappa.
Vet du hva?
Du er bare sjalu
-for at han valgte meg foran deg. -Jeg er ikke sjalu, Brandon.
Jeg er lei for…
at du tror at du må bære 120 år med pisspreiket hans med deg,
sånn at pappa kan bli glad i deg igjen.
Det må du ikke.
Du vet at de har funnet opp en greie som heter oppvaskmaskin?
Jeg liker dette. Hendene får noe å gjøre. Tankene vandrer.
Det er ikke like spennende å tørke. Vil du ta over?
Greit.
Jeg er alle andre steder enn kjøkkenet om dere trenger meg, så ikke treng meg.
God natt.
Hun er den samme som da vi møttes.
Takk Gud for at noe forblir som før.
-Hvor dro Brandon? -Han og Tectonic gikk ut.
Det er vel ikke like gøy å henge med faren lenger.
-Gutten forguder deg. -Han er sta og tykkskallet.
-Eplet falt ikke langt fra stammen, da? -Det gjorde vel ikke det.
-Han er en fin gutt, Shel. -Ja.
Han har stort potensial. Det ser alle sammen.
Verden er full av ungdommer med potensial, som mislyktes.
-De hadde ikke deg. -Si det til Chloe, da.
La resten ligge i bløt. Vi tar oss en kjøretur.
-Hvor? -Du er tom for øl.
-Det er en halv eske i kjøleskapet. -Tom for godt øl. Tørk av hendene.
Går det greit?
Brandon.
Paragon er ikke ute på byen hver dag. Gi dem litt omsorg.
Vi bør ikke gi etter for egne lyster. Det er ikke å gå foran med et godt eksempel.
-Visste ikke at faren din kom i kveld. -Trekk unna.
Jeg tror jeg drar hjem. Noen må trene i morgen.
Hei, slapp av, da. Jeg har ikke sett deg på månedsvis.
Ta en shot, for min skyld. Vær så snill.
Greit.
Jeg vet hvor gjerne du vil bli den neste Utopian, og alt du er villig til å ofre,
men vi vet begge hvor tøff og kompromissløs faren din er.
-Ingenting er noen gang bra nok for ham. -Tror du ikke at jeg vet det?
Faren din og Unionens første medlemmer avskyr oss,
siden de fikk evnene etter fæle prøvelser.
Den historien har jeg hørt tusen ganger før.
Du har rett, da. Det er ikke vår feil at vi ble født inn i dette.
Nei. Så hvorfor godta straffen, da?
-Jeg gir ikke opp, Barry. -Det foreslår jeg ikke, heller.
Jeg sier bare
at du har gått glipp av så mye mens du prøvde å imponere din far. Hvor er du nå?
Du lever ikke livet ditt. Du nyter iallfall ikke øyeblikket.
Barry! Hei! Elsker deg!
Det tror jeg at søstera mi gjør nok for oss begge.
-Se hvordan det funker for henne. -Jeg sier bare dette fordi jeg bryr meg.
Jeg vil at du skal bli den neste Utopian. Men du kan ikke sette livet ditt på vent.
Skål.
Takk.
Ja vel, Jane.
-Hils Walt og faren din. -Om de er heldige, så.
Ha det.
Hei. Må du plystre så høyt? Du kløyvde nesten skallen min der.
George! Herregud! Hvor i helvete har du vært?
Rinsdale-tvillingene. Dro østover, seilte yachten langs kysten.
-Hvor langt? -Nova Scotia, før båten tok fyr og sank.
Hva skjedde?
Mary mente jeg ga Margaret for mye oppmerksomhet. Eller motsatt. Samme det.
-Hva er det som skjer? -Aksjemarkedet stuper.
Har du penger i banken, må du ta dem ut, kjapt!
-Det har falt med 2,25 til! -Pokker!
Ring Greenwald i National First.
-Han svarer ikke. -Få tak i noen!
-Hvor har du vært? -Vi hørte det nå.
-Hvor ille er det? -Hva tror du?
-Wall Street sank til jordens indre. -Ned 0,45 til!
Jeg sa at vi ikke skulle utvide.
Og her står vi nå, med dritten så høyt opp at du lukter den.
Hvor er far?
Far.
Hva gjør du her oppe?
Bare se på byen.
Sampson Steel gjennomsyrer alt.
Kom, far. Nå må vi gå.
Vi har bygd noe her, Shel. Vi har skapt noe.
Prendergast-bygningen. Husker du ham?
Butch Prendergast.
Han hadde en drøm. Han kom til oss.
Vi forsynte ham med stål til den første fabrikken.
"Jeg vil lage bokser", sa han. "Alt trenger en boks. Hver…"
Gjennom hele livet prøver man å bygge opp noe.
Bygge større, bedre og raskere.
Bygge opp et ettermæle.
Så viser det seg at du har bygget din egen boks, og nå sitter du selv i den.
Alt havner i en boks til slutt, Shel.
Ok. Kom igjen. Vi må gå. De trenger deg der nede.
-Ja. -Kom igjen.
-Si at jeg kommer ned straks. -Ok.
Nei! Ikke gjør det! Far!
Far!
VISDOM
Når satt vi alle sist rundt dette bordet, vi seks som var med fra begynnelsen?
Sytti… Seksti-noe.
Rett før George…
Før Skyfox vendte seg mot oss.
-Har du lurt på hvorfor han gjorde det? -Jeg vet hvorfor. Han er sinnssyk.
Nei. Han var en god mann.
Han er terrorist, Sheldon. Tok visepresidenten til gissel.
-Han trodde at han gjorde det rette. -Det gjorde Charles Manson også.
Union of Justice.
Alle trofeene, alle slagene vi har kjempet…
Heftige greier.
Fra jeg trodde at du hadde en skrue løs i 1929 og til dette.
Nitti år.
Nitti års kamp mot trollmenn og roboter,
og hva står vi igjen med?
Vi har utgjort en forskjell, Shel.
Vel…
-Kvikksand. -Hva?
Landet har aldri vært mer delt enn nå.
Kongressen har gått i stå. Ingen er villig til å møtes på midten mer.
Forskjellene mellom fattig og rik blir større og større.
Barna må trene på å takle skoleskytinger før de lærer bokstavene.
-Nazister marsjerer i gatene, Walt. -De kaller seg ikke det nå til dags.
De er det. Bryr meg ikke om hva de kaller seg.
Nå faller alt sammen.
Etter alle disse årene, etter alt som vi har ofret.
Det trenger ikke å være sånn.
Om vi spilte en mer aktiv rolle
i å hjelpe administrasjonen med politikken…
-Som med George, mener du? -George!
Det strider med Kodeksen.
Vi dreper ikke. Vi leder ikke. Vi inspirerer.
-Folket i vårt land må få velge selv. -Og hvordan syns du det går?
Den dag i dag…
angrer jeg på at vi ikke gjorde mer under 2. verdenskrig.
Du snakker om nazister.
Vi kunne ha fått slutt på krigen mye tidligere…
reddet tusenvis av liv i Dachau og Auschwitz.
Sørget for at atombomben ikke ble noe alternativ.
Og så da?
Involvert oss i Korea? I Vietnam? I Midtøsten?
Begynt å diktere sosialpolitikk og finanspolitikk?
Hvor tar det slutt da, Walter? Og enda viktigere, hvem kan stanse oss?
Det hadde blitt den frie viljes død.
Noen sier at den frie viljen…
er den som bringer verden i kne.
Tiden der vi utgjorde en forskjell fordi vi stanset superskurkene, er over.
Nå er det bare minner. Nostalgi.
Dagens ondskap er ikke like svart-hvit.
Det er ikke langere eller gangstere.
Det er korrupte selskaper, politikere,
den stillferdige fyren på jobb ingen snakker med, som kjøpte automatvåpen.
Sier du at Kodeksen ikke lenger kan anvendes? Er det det du sier?
Jeg sier ikke det.
Syns du ikke også at alt dette begynner å høres ut som noe som gjentar seg?
Tror du virkelig
at verden blir et tryggere og bedre sted bare ved å bure inne bankranere?
Sheldon.
Vi har en situasjon i Nebraska. Blackstar har rømt fra høysikkerhetsfengselet.
-Hva er det som skjer? -Hei, Ruby.
Unionen slåss mot Blackstar på andre siden av åsen.
Blackstar? Hvordan kom han seg ut?
-Han klarte vel å rømme. Hva vet vel jeg? -Hvorfor hjelper du dem ikke?
Tuller du? Jeg har flammenever.
Blackstars hjerte består av antimaterie. De store gutta får mørne ham.
Jeg kommer inn til sist for å være med på bildet.
-Ok. Det er en ganske god plan. -Visst faen.
-Hvem er der nede? -Utopian, Lady Liberty, Brain-Wave.
-Ja, ikke sant? -Hvem andre?
Flare, Phaseout, Ectoplex, Paragon…
-Er Brandon der? -Ja.
-Jeg hørte at dere var sammen. -Vi slo opp for et par uker siden.
Så…
Hva gjør du etterpå?
Pokker! Se opp, Briggs!
Lady Liberty? Mrs. Sampson!
Du må komme deg opp, Mrs. Sampson.
-Jeg henter pappa. -Nei! Hold deg til oppdraget.
Kom igjen!
Ta ham, Barry!
Barry!
Walt! Kom deg inn i hodet hans og steng ham!
Jeg prøver!
Pappa.
Pappa!
Sånn. Det var bedre.
Jeg har skilt sinnet ditt fra din fysiske kropp
og fanget deg i et psykisk bilde. Et av favorittbildene mine.
-Hils på Blackstar, vennen. -Hei, Blackstar.
Slapp av. Det tar ikke lang tid.
Jeg tenkte det var fint å dra til et rolig sted
mens broren min og resten av gjengen sparker dritten ut av deg.
Vil du ha litt kake mens vi venter?
Ikke her inne, min venn.
Her inne…
er jeg Gud…
Og du…
er…
Han aktiverer kjernekraft!
Han er ikke i nærheten av å være klar. Kanskje blir han aldri det.
Hva er det som feiler deg? Vi dreper aldri!
Han detonerte. Han hadde drept oss og halve delstaten.
Da setter du systemene ut av funksjon, sender ham ut i rommet.
Det er millioner av ting du kunne ha gjort.
Du valgte den enkle utveien.
-Så det enkelt ut? -Sheldon!
Dra hjem. Vent ved Unionen.
Kontakt høysikkerhetsfengselet. Jeg vil vite hvordan han rømte.
Jeg er på saken.
Går det bra?
Nei.
Sønnen vår tok et liv.
Etter alt vi har lært ham, brøt han Kodeksen.
Shel.
Vi har et problem.
Hva i helvete er dette?
Det ser ut til at det er deg.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen