‫לא תנצח אותי!‬
‫אני אתפוס אותך!‬
‫כן!‬
‫אתה איטי מדי.‬ ‫-אני אתפוס אותך.‬
‫אני יותר חזקה ממך!‬
‫עצרי! לא תוכלי לברוח מהאיגוד!‬
‫כן? קודם תצטרך לתפוס אותי, אוטופיאן.‬
‫אני אתפוס אותך, מר סנו!‬
‫לא אם אתפוס אותך קודם, ליידי ליברטי.‬
‫כן!‬ ‫-עיני לייזר!‬
‫פספסת!‬
‫לא נכון.‬
‫כן נכון!‬
‫לא נכון.‬
‫לא פספסתי.‬
‫קלואי?‬
‫ברנדון, הוא שיקר.‬
‫זה בסדר.‬
‫תפסתי אותו.‬ ‫-אני יודע.‬
‫ראית.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫חרא!‬
‫היי, אבא.‬
‫שיחקנו, וקלואי…‬ ‫-כן, שמעתי.‬
‫השתמשת בכוחות שלך, קלואי.‬
‫הוא היה האיש הרע.‬ ‫אנחנו אמורים לתפוס את האיש הרע.‬
‫יש לנו את הכוחות האלה מסיבה מסוימת,‬
‫ועם כוח גדול באה גם…‬
‫אחריות גדולה.‬
‫לא.‬
‫טוב, כן.‬
‫תראי, צריך להיות לך אכפת.‬
‫מאנשים, מהכול.‬
‫את חייבת לדעת ש…‬
‫קל יותר לפגוע באנשים,‬
‫לכעוס,‬
‫אפילו להרוג אנשים.‬
‫אבל הרעים…‬
‫גם רעים הם בני אדם.‬
‫אז מה אנחנו עושים?‬
‫עוצרים אותם וכולאים אותם,‬
‫אבל לא נותנים לכעס שלנו להשתלט עלינו.‬
‫שירות, חמלה, רחמים. זה המוטו שלנו.‬
‫זה הקוד שלנו, וזה הדבר הכי חשוב בעולם.‬
‫מבינים?‬
‫טוב.‬
‫מי רוצה גלידה?‬ ‫-אני!‬
‫נלך לאכול גלידה.‬ ‫-מרשמלו?‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫אבל אמרת…‬
‫אני יודע.‬
‫יש אנשים שנקלעו לצרה וזקוקים לי.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה בסדר.‬
‫והרי כותרות החדשות:‬
‫ירידה של 8% במדד הדאו ג׳ונס.‬
‫- עכשיו -‬
‫מומחים רבים מזהירים שזו מגמה מדאיגה‬
‫שלא נראתה מאז יום שני השחור של 1929.‬
‫שיעור האבטלה עלה בחודש העשירי ברציפות,‬ ‫והקונגרס המשיך לדון בחבילת הסיוע.‬
‫ובפורטלנד, שישה שוטרים נפצעו‬
‫במהלך הפגנה נגד הסכם צפון אמריקה.‬
‫בינתיים, משפטו של הפושע המכונה ״בלאקסטאר״…‬
‫היי. לחמם לך?‬
‫לא, תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫…בלאקסטאר נתפס לאחרונה, נעצר והועמד למשפט…‬
‫כן, הוא…‬
‫טיפוס לא נעים.‬
‫המדען המכובד לשעבר, בלאקסטאר,‬ ‫או בשמו האמיתי וויליאם הנרי בנדל…‬
‫בטוח שאתה לא רוצה כלום?‬
‫קדימה! זוזו!‬
‫קדימה, בחורים!‬
‫בואו נפוצץ את זה!‬ ‫-קדימה!‬
‫יו, בלונדי!‬
‫עופי מהרחוב!‬
‫אנחנו שודדים פה.‬ ‫-לא.‬
‫אני שודדת פה.‬
‫שיט!‬
‫תשתטחי ותשלבי אצבעות מאחורי הראש.‬
‫לא אבקש ממך פעמיים.‬
‫וואו. כנראה הלכת לאיבוד או משהו.‬
‫זה גדול עליך, חבוב.‬
‫היי.‬ ‫-תראה… אתה ״פארגון״, נכון?‬
‫סמוך עליי, ילד… פשוט עוף מפה.‬
‫לא כדאי לך לככב ברשתות החברתיות‬ ‫אחרי שאכסח לך את הצורה.‬
‫זה לא ייראה טוב.‬
‫ומה יחשוב אבא?‬
‫רגע…‬
‫עוף.‬
‫בוא.‬
‫אתה לא האוטופיאן, או גל־מוח.‬
‫אתה אפילו לא אימא שלך.‬
‫אז אל תקום.‬
‫או שלא.‬
‫שיט!‬
‫שלטתי במצב.‬
‫כן, אני רואה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אתה מכיר את הכללים. מזעיקים תגבורת.‬
‫אתה צריך להיות מוגן, ואתה צריך להיות חכם.‬ ‫-אבא…‬
‫אני…‬ ‫-פשוט…‬
‫תשתדל יותר בפעם הבאה.‬
‫בסדר?‬
‫אתה משלם על זה, דרך אגב.‬
‫אתה שמוק.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- סמפסון -‬
‫ובעסקים: ירידות בשוק המניות.‬
‫איש לא חזה את זה,‬ ‫אז קשה לדעת מה יקרה.‬
‫דיווח מלא בהמשך.‬
‫התפתחות חדשה במשפטו של ד״ר בנדל.‬
‫בקשת הביטול של ד״ר בנדל,‬ ‫המכונה ״בלאקסטאר״, נדחתה היום.‬
‫המאבק המשפטי מתמשך וסופו אינו נראה באופק,‬
‫חודשים לאחר שנעצר בידי האוטופיאן.‬
‫אתה חושב שתוכל להחזיק אותי‬ ‫בכלא לנצח, שלדון?‬
‫אני אעקור לך את הלב!‬
‫ד״ר בנדל יישאר במעצר בכלא השמור,‬
‫עד למתן פסק הדין וגזר הדין.‬
‫מותק, ראית את כותש השום?‬
‫הוא במגירה.‬ ‫-אני יודע. בדקתי במגירה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הסתכלת במגירה הזאת?‬ ‫-כן.‬
‫בדקת במגירה הזאת?‬ ‫-כן.‬
‫בתור אחד שמסוגל לראות מטבע על פני הירח…‬
‫אל תתחצפי אליי כשאני מבשל.‬
‫רוצה בירה?‬ ‫-לא הייתי מסרב.‬
‫מה אתה שומע?‬
‫זאת מוזיקה, גרייס.‬
‫איפה הטלפון שלך?‬
‫ליד תפוחי האדמה.‬
‫קח.‬
‫תודה.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫איך ידעת את הקוד שלי?‬
‫אנחנו נשואים כבר 60 שנה.‬
‫אין לך סודות מפניי.‬
‫זה מטריד.‬
‫המלך.‬ ‫-נכון.‬
‫זוכרת שנתקלנו בו ביער בגרמניה, ב־58׳?‬
‫אלוהים. כמה הפחדנו אותו!‬
‫הוא חשב שאנחנו עב״מ.‬
‫הוא היה בחור טוב.‬ ‫-כן.‬
‫עד שהסמים הגיעו אליו.‬
‫היא תהיה בסדר.‬
‫אולי כדאי שאשב אותה.‬ ‫-ואולי לא.‬
‫היא צריכה לשמוע את זה, גרייס.‬ ‫-מותק, היא לא תשמע את זה.‬
‫הלב שלך במקום הנכון.‬ ‫זה פשוט לא המקום שלה.‬
‫לא כרגע, לפחות.‬
‫אז מתי?‬
‫טוב… זה תלוי בה.‬
‫תני לי תובנות לגבי המוח של ילדה בת 20.‬
‫אין לי מושג איך להתמודד עם זה.‬ ‫-זה כל מה שיש לי.‬
‫היא כמו חייזר בשבילי.‬
‫היי, מה שלום הילד שעדיין שומע בקולנו?‬
‫פיץ אמר שהוא בסדר גמור.‬
‫לא לזה התכוונתי.‬
‫זה היה אמור להיות קל.‬ ‫הוא נתן לזה לצאת משליטה.‬
‫טוב גם לנו זה קרה.‬
‫כן, עם טיפוסים כמו הובס ובלאקסטאר,‬ ‫לא סתם רברבנים.‬
‫ואם ברנדון היה מביא איתו‬ ‫כמה מהילדים האחרים?‬
‫הם היו נהרגים בגללו.‬ ‫-כן, אבל זה לא קרה.‬
‫הוא פשוט לא מבין, גרייס.‬ ‫-הוא עדיין לומד, שלדון.‬
‫אם הוא רוצה להחליף אותנו פעם,‬ ‫הוא צריך לעשות יותר מזה. הוא צריך להיות.‬
‫טוב, תירגע, יודה.‬
‫אתה לא הולך לשום מקום. יש לו זמן.‬
‫הזמן הוא לא הבעיה.‬
‫הילד…‬
‫מה?‬
‫הוא רגשני מדי.‬
‫הוא לא מרוכז.‬
‫הוא ממש לא מוכן עדיין.‬
‫אולי הוא לעולם לא יהיה.‬
‫אפריטיפים על הגג. כמה מתורבת!‬
‫היי, דוד וולט.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אתה יודע,‬
‫חושב ושותה.‬
‫שמעתי מה קרה.‬
‫כן. מי לא?‬
‫רוצה לדבר?‬
‫מה העניין?‬
‫הוא ממש לא מוכן עדיין.‬
‫אולי הוא לעולם לא יהיה.‬
‫הוא ממש לא מוכן עדיין.‬
‫ברנדון.‬
‫בוא נלך לאכול.‬
‫איך אבא היה בצעירותו?‬
‫לפני שקיבל את הכוחות שלו.‬
‫של היה…‬
‫לא היו לו שום דאגות.‬
‫שום דבר לא טלטל אותו.‬
‫- 1929‬ ‫שיקגו -‬
‫בוקר טוב, בחורים.‬ ‫-היי, של.‬
‫מה שלומך, קלייד?‬ ‫-חם לי!‬
‫זה בטוח. רוסקו, מה הולך?‬
‫פעמוני חתונה! זאת השמועה.‬ ‫-זו לא שמועה.‬
‫אני בדרך לחופה. מה איתכם?‬
‫היי, של.‬
‫היא סוף סוף תפסה אותך, מה?‬
‫אני שמח לנשק את הרצפה, ווילי.‬
‫תהיה טוב אליה. שמור את הבולבול במכנסיים,‬ ‫ולא תריבו אפילו פעמיים.‬
‫אבא…‬ ‫-מה?‬
‫מצטער, מר סמפסון.‬ ‫-לא!‬
‫ואמרתי לך לא לקרוא לי ״מר סמפסון״.‬
‫פיץ, זה לא אני. זה אבא שלי.‬
‫אל תקשיב לו.‬
‫מזל טוב, של.‬ ‫-תודה. אני מעריך את זה.‬
‫ראית את אבא שלי?‬
‫הוא עם אחיך, לדעתי.‬ ‫-טוב.‬
‫יום טוב לכם.‬ ‫-גם לך.‬
‫מה אתה מדבר?‬
‫פישר אומר שהמדד יתייצב לצמיתות.‬
‫בוקר טוב, בחורים.‬
‫של, תגרום לו להקשיב. ‬
‫אבא, תקשיב לוולט.‬
‫על מה מדובר?‬ ‫-אחיך רוצה להרוס את העסקה.‬
‫מה?‬
‫ביקשת ש״אבעט בצמיגים״.‬
‫בעטתי.‬
‫הם שחוקים.‬
‫כל מי שיש לו פרוטה מיותרת‬ ‫משקיע עם מקדמה של 10 אחוזים בלבד.‬
‫המשק בצמיחה שנתית של 20 אחוזים מאז 1922.‬
‫פישר אומר…‬ ‫-מעניין לי ת׳תחת מה אירווינג פישר אומר!‬
‫בלי לקלל!‬
‫סליחה.‬
‫ייתכן שפישר טועה.‬ ‫-הוא למד בייל.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫פשוטי העם משועבדים מדי.‬
‫החקלאות בשפל.‬
‫הפדרל ריזרב העלה‬ ‫את שיעור הריבית באחוז שלם.‬
‫הובר יודע מה הוא עושה.‬
‫אז כולם יודעים מה הם עושים חוץ ממני.‬
‫די, וולטר. זה לא מה שאמרנו.‬
‫וולט, הבנו.‬
‫אתה רואה את חצי הכוס הריקה.‬
‫כל חברה צריכה אחד כזה‬ ‫כדי להישאר על קרקע המציאות.‬
‫אבל לפעמים צריך קצת אמונה.‬
‫אתה חייב להעז ולקפוץ, אחרת לא תמריא.‬
‫נכון, אבא.‬
‫טוב.‬
‫בואו פשוט…‬
‫נחכה כמה חודשים.‬
‫חודשים?‬
‫הדירקטוריון מוכן לתמוך במהלך עכשיו, וולט.‬
‫תכף נקים שלושה מפעלים חדשים.‬
‫אתה יודע כמה דחייה כזו תעלה לנו?‬
‫יש לי נתונים.‬ ‫-ישו…‬
‫ברור שיש לו נתונים.‬ ‫-וולט…‬
‫זה לא עניין של כסף או של נתונים.‬
‫השאלה היא מה אנחנו עושים,‬ ‫והתשובה היא שאנחנו בונים.‬
‫לא רק בפלדה, גם בבני אדם.‬ ‫-אבא…‬
‫כן, ובשביל חלק מהאנשים האלה,‬
‫ככל שנתרחב יותר,‬ ‫נוכל להעסיק יותר אנשים טובים.‬
‫הזדמנות להגשים את החלום האמריקאי. בחייך!‬ ‫-של…‬
‫וולט, זה לא עניין של הדירקטוריון,‬ ‫או הפדרל ריזרב, או אירווינג פישר.‬
‫מדובר בבני אדם, וולט.‬
‫מדובר במשפחה.‬
‫טוב, כולם לשבת.‬
‫יש לזה ריח מדהים.‬
‫הגבר שלי בשלן או שהגבר שלי בשלן?‬
‫זה נראה נהדר, אבא.‬
‫זו ארוחת יום ראשון, לא הסעודה האחרונה.‬ ‫בואו ננמיך ציפיות.‬
‫תגיד לאבא שלך שמותר לקבל מחמאה לפעמים.‬ ‫-לא נראה לי שהוא יקשיב.‬
‫אשתה לחיי זה.‬
‫לפחות כולנו מתואמים.‬
‫וולט, לא שכחת משהו?‬
‫סליחה, למזוג גם לך?‬
‫לא היית צריך. יש לנו המון יין.‬
‫זה רק פינו קטן‬ ‫שקניתי בקוט דה בון בדרך הנה.‬
‫לא התכוונתי ליין.‬
‫בבית הזה מברכים לפני שאוכלים.‬
‫טכנית, אני שותה, אז…‬ ‫-בואו.‬
‫להחזיק ידיים ולסתום פיות.‬
‫אנחנו מחכים לקלואי?‬
‫אכלנו מספיק ארוחות ערב קרות.‬ ‫למדנו לא לחכות.‬
‫אלוהים, תודה לך על הנדיבות.‬
‫תודה על המזון שהתברכנו לאכול הערב.‬
‫תראו מי באה.‬
‫היי.‬
‫סליחה!‬ ‫-תיכנסי.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬ ‫הסוכן שלי התקשר בדיוק כשיצאתי, ו…‬
‫זה בסדר.‬ ‫-דוד וולט!‬
‫היי, ילדונת.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא כשאת מועכת אותי ככה.‬
‫סליחה.‬
‫חמודה…‬
‫זה פינו?‬ ‫-כן.‬
‫אביך בדיוק בירך על האוכל.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה. אנחנו מברכים.‬
‫טוב, בואו נחזיק ידיים.‬
‫קלואי, בחייך.‬
‫ידיים.‬
‫תודה לך על בריאותנו.‬
‫יבורכו הנזקקים.‬
‫אנא פתח את לבבנו לאהבתך.‬
‫ברך אותנו דרך ישוע, בנך.‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫בבקשה.‬
‫אימא, זה נראה מעולה!‬
‫אל תודי לי, תודי לאבא שלך. הוא בישל הכול.‬
‫יופי, אבא!‬
‫ישו עזר?‬
‫רק עם הלחם, חמודה.‬
‫בחייך, קלואי.‬
‫זה היה מצחיק.‬
‫אם היית מכין דגים, זה היה ממשיך את הבדיחה.‬
‫ראיתי אותך על שער המגזין, קלואי.‬
‫נראית נהדר.‬
‫תודה, דוד וולט.‬
‫הצלם היה ממש חור תחת.‬
‫בלי קללות.‬
‫סליחה.‬
‫הוא היה ממש חלחולת.‬
‫היי, זה היה השער של ״אינסטייל״?‬
‫לא, ״מארי קלייר״.‬
‫ראית את זה?‬
‫כן, ראיתי.‬
‫זאת הייתה…‬
‫תמונה יפה מאוד, חמודה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫טוב, יכולת ללבוש קצת יותר…‬
‫יכולתי ללבוש הרבה פחות.‬
‫אם רצית להיות בעירום.‬
‫אם אתה רוצה ללבוש חליפת גומי‬ ‫ומגפיים מבריקים, זה הקינק שלך.‬
‫אחיך משתמש ביכולות שלו‬ ‫כדי להפוך את העולם למקום טוב יותר,‬
‫לא בשביל להשיג תשומת לב או חוזי פרסום.‬
‫אני לא צריכה כוחות‬ ‫בשביל להשיג תשומת לב או עבודה,‬
‫אז תחזיר ת׳חרא הזה לתחת שלך.‬ ‫-קלואי…‬
‫את לא תדברי ככה בבית שלי.‬
‫״הבית שלי, הכללים שלי, הקוד שלי.״‬
‫לא ביקשתי להיות הבת שלך,‬
‫ובטח לא ביקשתי את היכולות שלך.‬
‫היכולות האלה אינן בשבילך, קלואי.‬
‫היכולות האלה הן בשביל אנשים‬ ‫שמזלם לא שפר עליהם, כמוך.‬
‫לכולם יש יותר מזל ממני,‬
‫כי אין להם אותך בתור אבא.‬
‫קלואי!‬
‫תתנצלי בפני אבא שלך.‬
‫מה? הוא התחיל!‬ ‫-תתנצלי.‬
‫עכשיו!‬
‫אני מצטערת.‬
‫תודה על הארוחה.‬
‫פעם אחרונה שאני באה.‬
‫היא לקחה את היין.‬
‫היי!‬
‫לא. פשוט לא.‬
‫את לא יודעת מה יש לי להגיד.‬
‫אתה לא כזה מורכב.‬
‫פעם אהבתי את זה בך.‬
‫למה את מדברת אליו ככה?‬
‫אתה ברצינות מגן עליו עכשיו?‬
‫בטח שכן. אתה הצל הקטן והמושלם שלו.‬
‫היי.‬
‫זה לא ששכחתי איך הוא היה בתור אבא.‬
‫היחס שקיבלתי לא היה שונה, קלואי.‬ ‫-אז למה נשארת כאן?‬
‫למה לסבול את זה כל יום?‬
‫אבא לא יוכל להמשיך לנֶצַח.‬
‫מישהו חייב להיות האוטופיאן הבא.‬
‫למה?‬ ‫ -כי קלואי,‬
‫האוטופיאן מייצג משהו. הוא סמל. הוא…‬
‫הוא מיתוס.‬
‫אבא יודע שהוא היה צריך‬ ‫להיות שם בשבילנו כשהיינו קטנים,‬
‫אבל מסרב להודות בזה,‬
‫בגלל שזה לא…‬
‫האידאל.‬
‫מישהו עדיין חייב לייצג משהו.‬
‫אף אחד לא יכול למלא את נעליו‬ ‫של האוטופיאן הגדול, ברנדון.‬
‫אפילו לא אבא.‬
‫את יודעת מה?‬
‫את פשוט מקנאת שהוא בחר בי במקומך.‬
‫אני לא מקנאת, ברנדון.‬
‫אני מצטערת…‬
‫שאתה חושב שאתה חייב‬ ‫לשאת 120 שנה של הבולשיט שלו‬
‫כדי שאבא יאהב אותך שוב.‬
‫אתה לא חייב.‬
‫שמעתם על המצאה בשם ״מדיח כלים״?‬
‫אני אוהב לשטוף כלים.‬ ‫זה מעסיק את הידיים ונותן למחשבות לרוץ.‬
‫אתה יודע, הרבה פחות כיף לייבש כלים.‬
‫רוצה להחליף אותי?‬
‫בטח.‬
‫אהיה לא־במטבח,‬
‫אם תצטרכו אותי,‬
‫אז אל תצטרכו אותי.‬
‫לילה טוב.‬
‫היא לא השתנתה מאז שפגשתי אותה.‬
‫כן. תודה לאל, יש דברים שלא משתנים.‬
‫איפה ברנדון?‬
‫הוא וטקטוניק יצאו.‬
‫כנראה כבר לא כיף לבלות עם אבא כמו פעם.‬
‫הילד מעריץ אותך.‬
‫הוא עקשן כמו פרד.‬
‫התפוח לא נפל רחוק ממך, מה?‬ ‫-כן…‬
‫אני מניח שכן.‬
‫הוא בחור טוב, של.‬ ‫-כן.‬
‫יש לו הרבה פוטנציאל.‬
‫כל אחד יכול לראות את זה.‬
‫העולם מלא בילדים עם פוטנציאל‬
‫שלא הצליחו.‬
‫לא היה להם אותך.‬
‫ספר את זה לקלואי.‬
‫תשאיר את האחרים במים.‬
‫בוא נצא לסיבוב.‬
‫לאן?‬ ‫-אזלה לכם הבירה.‬
‫יש חצי ארגז במקרר.‬
‫אזלה לכם הבירה הטובה.‬ ‫נו כבר, תנגב ידיים.‬
‫ברנדון?‬
‫לא כל יום פארגון יוצא לבלות.‬ ‫תראה לו קצת אהבה.‬
‫בחייך, אתה יודע שאנחנו‬ ‫לא אמורים לקדם את עצמנו.‬
‫אנחנו אמורים לשמש דוגמה.‬
‫לא ידעתי שאבא שלך יצטרף אלינו הערב.‬
‫תתרחקו.‬
‫אתה יודע מה? נראה לי שאחזור הביתה.‬
‫לחלקנו יש אימונים בבוקר.‬
‫תירגע, בסדר?‬
‫לא ראיתי אותך חודשים.‬
‫שתה שוט, בשבילי. בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫אני יודע כמה אתה רוצה להיות האוטופיאן הבא,‬ ‫ומה אתה מוכן להקריב בשביל זה,‬
‫אבל שנינו יודעים שאבא שלך בלתי נסבל.‬
‫כלום לא מספיק טוב בשבילו.‬
‫כלום לא עומד בתקן שלו.‬ ‫-אתה חושב שאני לא יודע?‬
‫בחיי, אבא שלך‬ ‫והחברים המקוריים באיגוד מקנאים בנו,‬
‫בגלל שהם עברו ייסורי גיהינום‬
‫בשביל לקבל את הכוחות שלהם.‬ ‫-שמעתי את הסיפור הזה אלף פעם.‬
‫כלומר, אתה צודק.‬
‫זו לא אשמתנו שנולדנו לתוך זה.‬
‫כן.‬
‫אז למה להסכים לעונש?‬
‫אני לא אוותר, בארי.‬ ‫-זה לא מה שאני מציע.‬
‫אני רק אומר…‬
‫תחשוב על כל מה שפספסת‬ ‫בניסיון להרשים את אבא שלך.‬
‫ומה יצא לך מזה?‬
‫בינתיים, אתה לא חי את החיים שלך.‬
‫אתה בהחלט לא נהנה מהרגע.‬
‫בארי!‬
‫היי! אני אוהבת אותך.‬
‫לא יודע. נראה לי שאחותי‬ ‫עושה את זה מספיק בשביל שנינו.‬
‫ותראה איך זה הסתדר בשבילה.‬
‫אני רק אומר את זה בגלל שאכפת לי.‬
‫אני רוצה שתהיה האוטופיאן הבא,‬
‫אבל אל תשים את החיים שלך בצד.‬
‫לחיים.‬
‫- בניין סמפסון פלדה -‬
‫תודה.‬
‫טוב, ג׳יין.‬
‫תמסור ד״ש לוולט ולאביך.‬
‫אם יהיה להם מזל.‬
‫ביי.‬
‫היי, אתה מוכן לא לשרוק ברעש כזה?‬
‫כמעט עשית לי חור בראש, חצי בלוק מכאן.‬
‫ג׳ורג׳!‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫התאומות רינסדייל.‬ ‫טסנו חזרה מזרחה והפלגנו ביאכטה צפונה.‬
‫עד לאן?‬
‫נובה סקוטיה,‬
‫לפני שהיא עלתה באש וטבעה.‬ ‫-עלתה באש? מה קרה?‬
‫מרי קינאה שנתתי יחס למרגרט,‬
‫או אולי להפך? אני באמת לא יודע.‬
‫טוב, מה קורה פה?‬
‫מה קורה?‬ ‫-הבורסה קרסה!‬
‫אם יש לך כסף בבנק, תמשוך אותו ומהר!‬
‫ירידה נוספת של שניים ורבע!‬ ‫-שיט!‬
‫תשיג לי את גרינוולד ב״נשיונל פירסט״.‬ ‫-הוא לא עונה.‬
‫אז תשיג מישהו, לעזאזל!‬
‫וולט!‬ ‫-איפה היית?‬
‫הרגע שמענו.‬ ‫-המצב קשה?‬
‫מה נראה לך?‬ ‫הבורסה קרסה לתוך תהום הנשייה.‬
‫עוד ירידה של שלושה רבעים.‬
‫אמרתי לך שזה לא הזמן להתרחב.‬
‫והנה אנחנו, של. זה תקוע לנו עמוק בתחת‬ ‫עד שאנחנו מרגישים את הטעם.‬
‫איפה אבא?‬
‫אבא.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫תראה את העיר הזאת!‬
‫״סמפסון פלדה״ בכל מקום.‬
‫טוב, אבא… בוא. הולכים.‬
‫בנינו פה משהו, של. יצרנו משהו.‬
‫בניין פרנדרגסט. אתה זוכר אותו?‬
‫בוץ׳ פרנדרגסט.‬
‫היה לו חלום, והוא בא אלינו.‬
‫אנחנו נתנו לו את הפלדה‬ ‫להקמת המפעל הראשון שלו.‬
‫״אני רוצה לייצר קופסאות״, הוא אמר.‬
‫״כל דבר צריך קופסה.״‬
‫״כל דבר.״‬
‫כל חייך, אתה מנסה לבנות משהו…‬
‫שיהיה גדול יותר, טוב יותר, מהיר יותר.‬
‫לבנות לעצמך מורשת.‬
‫ואז, יום אחד, מתברר שבנית לעצמך קופסה,‬
‫ושאתה זה שבתוכה.‬
‫הכול מגיע לקופסה בסוף, של.‬
‫טוב. בוא, הולכים.‬
‫צריכים אותך שם.‬ ‫-כן…‬
‫בוא.‬
‫תמסור להם שאני תכף יורד.‬
‫טוב.‬
‫לא! לא, אבא! לא!‬
‫אבא!‬
‫- בינה -‬
‫מתי בפעם האחרונה‬ ‫ישבנו כולנו סביב השולחן הזה?‬
‫הצוות, מההתחלה?‬
‫בשנת 70… 60 ומשהו.‬
‫לפני שג׳ורג׳…‬
‫לפני שסקייפוקס בגד בנו.‬
‫חשבת פעם למה הוא עשה את זה?‬
‫אני יודע למה הוא עשה את זה. הוא מטורף.‬
‫לא.‬
‫הוא היה אדם טוב.‬
‫הוא טרוריסט, שלדון.‬ ‫הוא לקח את סגן הנשיא כבן ערובה.‬
‫הוא חשב שהוא עושה את הדבר הנכון.‬
‫כן, גם צ׳רלס מנסון.‬
‫איגוד הצדק.‬
‫כל הגביעים האלה, כל הקרבות שהשתתפנו בהם…‬
‫זה חתיכת דבר.‬
‫זה התחיל כשחשבנו שחסר לך בורג ב־29׳,‬
‫וזה הוביל לזה.‬
‫תשעים שנה.‬
‫תשעים שנה של לחימה במכשפים וברובוטים,‬
‫ומה יצא מכל זה?‬
‫הבאנו שינוי, של.‬
‫ובכן...‬
‫חול טובעני.‬
‫מה?‬
‫האומה מעולם לא הייתה מפולגת כל כך, וולט.‬
‫הקונגרס לא מתפקד.‬
‫אף אחד כבר לא מוכן להתפשר.‬
‫הפער בין העניים לעשירים רק הולך ומתרחב.‬
‫ילדים מְתַרְגֵלים התמודדות עם פיגועים‬ ‫לפני שהם לומדים את הא׳־ב׳.‬
‫נאצים מתפרעים ברחובות, וולט.‬
‫הם כבר לא קוראים לעצמם ככה.‬ ‫-הם נאצים. לא אכפת לי איך הם קוראים לעצמם.‬
‫הכול שוקע לתוך האדמה.‬
‫אחרי כל השנים, אחרי כל מה שהקרבנו…‬
‫זה לא חייב להיות ככה.‬
‫אם היינו משחקים תפקיד פעיל יותר‬
‫בעיצוב מדיניות הממשלה…‬
‫כמו ג׳ורג׳? כן?‬
‫ג׳ורג׳…‬
‫זאת הפרה של הקוד.‬
‫אנחנו לא הורגים ולא מנהיגים.‬ ‫אנחנו מעניקים השראה.‬
‫התושבים צריכים לקבל החלטות בעצמם, וולטר.‬
‫כן… איך זה עובד בינתיים?‬
‫עד היום,‬
‫אני מצטער שלא עשיתי יותר‬ ‫במלחמת העולם השנייה.‬
‫אתה מדבר על נאצים…‬
‫יכולנו לשים סוף למלחמה הרבה לפני כן.‬
‫להציל אינספור בני אדם בדכאו ובאושוויץ.‬
‫למנוע כל דיון על שימוש בפצצת האטום.‬
‫ואז מה?‬
‫להיות מעורבים בקוריאה?‬ ‫וייטנאם? המזרח התיכון?‬
‫להתחיל להכתיב מדיניות חברתית וכלכלית?‬
‫איפה זה נגמר, וולטר?‬
‫וחשוב מזה: מי היה עוצר בעדנו?‬
‫זה היה שם סוף לחופש הבחירה.‬
‫יהיו שיגידו שחופש הבחירה…‬
‫הוא מה שמביא את העולם לשפל.‬
‫נגמרו הימים שבהם הבאנו שינוי‬ ‫ע״י עצירת נבלי־על, שלדון.‬
‫נשארה רק ממורביליה.‬
‫נוסטלגיה.‬
‫הרשע האמיתי כיום הוא פחות שחור ולבן.‬
‫לא מבריחי אלכוהול, או גנגסטרים,‬
‫אלא תאגידים ופוליטיקאים מושחתים.‬
‫הבחור השתקן בעבודה שאף אחד לא דיבר איתו,‬ ‫שהלך וקנה תת־מקלע.‬
‫אז אתה אומר שהקוד כבר לא תופס? זה העניין?‬
‫לא, זה לא מה שאני אומר.‬
‫אבל אתה לא מתחיל להרגיש שכל זה…‬
‫קצת חוזר על עצמו?‬
‫אתה באמת חושב‬
‫שהרחקת שודדי בנקים תהפוך את העולם‬ ‫למקום בטוח יותר וטוב יותר?‬
‫שלדון!‬
‫מצב חירום בנברסקה. זה בלאקסטאר.‬
‫הוא ברח מהכלא השמור.‬
‫מה קורה?‬
‫היי, רובי.‬
‫האיגוד נלחם בבלאקסטאר על הרכס.‬
‫בלאקסטאר?‬
‫איך הוא יצא מהכלא?‬
‫ברח, כנראה. מאיפה לי לדעת?‬
‫למה אתה לא עוזר להם?‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫יש לי אגרופי אש.‬
‫לבלאקסטאר יש לב אנטי־חומר.‬
‫אני מחכה. התותחים הכבדים ירככו אותו,‬
‫ואני אגיע בסוף כדי להצטלם.‬
‫טוב. תוכנית לא רעה.‬
‫ועוד איך.‬
‫אז מי שם?‬ ‫-האוטופיאן, ליידי ליברטי, גל־מוח…‬
‫אני יודע, נכון?‬
‫מי עוד?‬ ‫-פלייר, פייזאאוט, אקטופלקס, פארגון…‬
‫ברנדון שם?‬ ‫-כן.‬
‫שמעתי שיש ביניכם משהו.‬
‫נפרדנו לפני כמה שבועות.‬
‫אז…‬
‫מה קורה איתך אחר כך?‬
‫שיט!‬
‫בריגס, תיזהר!‬
‫ליידי ליברטי?‬
‫גברת סמפסון!‬
‫גברת סמפסון, את חייבת לקום.‬
‫אני טס לאבא.‬ ‫-לא!‬
‫תיצמד לתוכנית.‬
‫קדימה!‬
‫בארי, תכניס לו!‬
‫בארי!‬
‫וולט! תחדור לו לראש ותכבה אותו!‬
‫אני מנסה!‬
‫אבא.‬
‫אבא!‬
‫הנה. ככה טוב יותר.‬
‫הרגע הפרדתי בין התודעה‬ ‫לבין הגוף הפיזי שלך,‬
‫ולכדתי אותך בתוך ציור נפשי.‬
‫הוא אחד האהובים עליי.‬
‫תגידי שלום לבלאקסטאר, מותק.‬
‫היי, בלאקסטאר.‬
‫תירגע. זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫חשבתי שיהיה נחמד להיות במקום שקט‬
‫בזמן שאחי ויתר חברי הצוות‬
‫יכסחו לך את הצורה.‬
‫תרצה קצת עוגה בזמן ההמתנה?‬
‫לא כאן, ידידי.‬
‫כאן.‬
‫אני אלוהים,‬
‫ואתה…‬
‫הוא יעשה פיצוץ גרעיני!‬
‫הוא ממש לא מוכן עדיין.‬
‫אולי הוא לא יהיה מוכן לעולם.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫אנחנו לא הורגים! אף פעם!‬
‫הוא עמד להתפוצץ, אבא.‬
‫הוא היה מחסל אותנו, וחצי מהמדינה.‬
‫אז מנטרלים את המערכות שלו.‬ ‫מעיפים אותו לחלל.‬
‫יכולת לעשות מיליון דברים.‬
‫בחרת בדרך הקלה.‬
‫זה נראה לך קל?‬ ‫-שלדון!‬
‫טוס מפה. חכה לי במטה האיגוד.‬
‫וולט, דבר עם הכלא השמור.‬ ‫אני רוצה לדעת איך בלאקסטאר ברח.‬
‫יטופל.‬
‫את בסדר?‬
‫לא.‬
‫הבן שלנו הרג.‬
‫אחרי כל מה שלימדנו אותו,‬
‫הוא הפר את הקוד.‬
‫של…‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫- איגוד הצדק -‬
‫מה זה צריך להיות?‬
‫נראה שזה אתה.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬