Og her har vi et elegant glas vin til en elegant skønhed.
-Du er ikke som fyrene i college. -Drengene i skolen.
Føles det ikke ensomt at bo her for sig selv?
Det kan det gøre. Jeg forlader ikke mit hjem ofte.
Især ikke når jeg er i godt selskab, Stacy.
Det er smukt.
Er det ikke?
Det er fredfyldt.
Privat.
Meget privat.
Det er hjem.
Klokken er mange. Jeg må hellere komme hjem.
Jeg vil bare have, at du har det behageligt her.
Med mig. Du forstår nok godt.
Kan du ikke blive lidt længere?
Drik først din vin, inden du går.
Ser du, Stacy, jeg vil ikke have, at du går.
Dette er dit hjem nu.
Hvad sker der?
Ser du, jeg er måske ikke som drengene i college.
Men desværre er du præcis som de andre ludere, der kommer her.
Jeg vil bare gerne hjem...
Som jeg sagde, er du allerede hjemme.
-Ifølge gps'en er vi 16 km væk. -Det sagde du for en halv time siden, far.
Hold nu op, Juliet.
Forsigtig nu.
-Er du okay? -Jeg køber ind. Vil du have noget?
Nej tak. Jeg ringer til flyttemændene og hører, hvad der sker.
-Jeg skal også have noget, mor. -Wendy?
-Kommer du, Juliet? -Alt for at komme ud af den dumme bil.
-Davs, folkens. -Davs.
-Vi skal bare have lidt snacks. -Helt i orden, ma'am.
Hvad bringer jer hid? Vi får ikke mange besøgende.
Billy Bloomfield. Hvis du vil stjæle fra mig, må du være mere lusket.
Jeg skal vel ikke kontakte sheriffen?
Beklager. Billy og hans brødre har lavet ballade, siden de var små.
Det var skam trist. Kom, Juliet.
Jeg leder stadig, mor.
-Vi flytter faktisk snart hertil. -Jaså?
Så er I ikke længere kun besøgende. Jeg kendte ikke til nogen hussalg.
Det er en gammel farm med nogle frugthaver.
-Ellsbury-farmen? -Ja, den.
I flytter ind i en seriemorders hus, men din datter må ikke smile til mig?
-Luk arret. -Hvad skylder jeg?
-Hvad mener han, mor? -Jeg giver, ma'am.
-Hvad mener du med det? -Hvad mente han, mor?
Se det som en velkomstgave og en undskyldning for en idiots opførsel.
Det er alt for meget. Tak.
Det er min fornøjelse. Velkommen til vores lille by.
-Kom så, Juliet. -Vi ses.
Miss... Han er ikke typen, du ønsker at lære at kende.
Måske. Men til tider kan skinnet bedrage.
Juliet. Nu.
Okay, mor.
Ja, Mindy. Det er Henry. Jeg skal tale med sheriffen.
Jeg er ikke et barn mere. Hvornår får jeg noget at skulle have sagt?
Det er slemt nok, at vi skal flytte ind i en morders hus.
Thomas.
-Dybe åndedræt. -Far, jeg mente ikke...
Juliet, hold nu bare din mund.
Du har gjort det godt. Farmen er fantastisk.
Den er, hvad vi behøver...
Jeg er okay.
Ja. Ja, det er du. Det er vi alle.
Det skal nok gå godt.
Juliet.
Jeg ved, du ikke kan lide at flytte, men det er det bedste for vores familie.
Se der. Bag træerne kan man se frugthaven.
Og her er vores smukke, nye hjem.
Den her er lidt tung.
Du er simpelthen bare fantastisk.
-Her. -Er der noget i den?
Ja. En overraskelse.
Tak. Det påskønner jeg.
-Hun skal nok klare sig. -Tror du det?
Sådan var vi også på hendes alder.
Det var en anden tid. Man kunne føle sig tryg ved at bo i storbyen.
Nu, hvor man end tager hen... Det skal de ikke udsættes for.
Selv provinsbyer kan være farlige, Thomas.
Hvordan hørte Juliet om det?
Ekspedienten og en bums i butikken.
-Jaså? -Ja.
-Jaså. Hvor meget ved pigerne? -Nok.
Tiderne skifter, og vi må gøre det, der skal til.
Vi opfostrer dem på rette vis. Intet andet betyder noget.
Få pigerne herhen.
Piger, hvad med en pause, så I kan få lidt vand?
Forkæl dem nu ikke. Her er hun.
Far, hvorfor stillede flyttemændene ikke noget ind i huset?
Det gjorde de faktisk. Vi vil ikke have fremmede i huset.
-Jeg er ligeglad. -Bliv nu mere ansvarlig.
Du tog flest kasser.
-Må vi spise frugterne i haven? -Nej.
Eller jo, men de er ikke modne nu. Til den tid, ja.
-Hvis vi bor her så længe. -Du...
-Undskyld. -Mener du det?
-Ja, far. -Undskyld, forresten.
Jeg ved, flytningen har været svær.
Vi har ofret meget, men vi må ikke skændes om det.
Vi klarer os gennem det som en familie. Det er en god ting.
Jeg vil have, at I er trygge.
I skal være trygge.
-Du kan vist ikke spille, knægt. -Kald mig ikke knægt.
Så siger vi det.
-Hvor har du været? -På farten.
Nogle af os skal faktisk arbejde for føden.
Noget, du vil finde ud af...
...når jeg tager resten af dine penge, Billy.
-Jeg har et job. -Jaså?
Billy, jeg har kendt dig siden skolen.
Du har aldrig haft et job.
Medmindre det er et job hugge smulerne efter dine brødre.
Hvad kan jeg sige? Nogle af os udvikler os senere.
Tja, én ting er sikker. Du tjener ingen penge på billard, knægt.
-Hvad satan? -Du skulle ikke kalde mig knægt.
-Flot, Bill. -Lenny. Daryl. Hvad fanden foregår der?
Du skylder os penge og var dum nok til ikke at betale os.
-Jeg har sgu dine penge, Lenny! -Mine penge?
Mener du de penge? Det ligner Billys penge.
Jeg har dem i baglommen.
Så, så, rolig nu! Ser det fint ud?
-Hvad gør vi nu? -Lenny...
Tror du, din metamfetamin er gratis?
-Nej, vel? -Lenny, jeg kan skaffe pengene.
Jeg behøver pengene. Et øjeblik.
-Godt gået, Bill. -Det var så lidt.
Jeg har måske noget større til os. Jeg skal undersøge stedet.
Det burde jeg kunne gøre i morgen aften.
I morgen aften? Tja, hvis du siger det.
-Hvordan går det? -Den tidligere ejer havde ikke kabel-tv.
Huset er gammelt, mr Delaney.
Men det er de fleste huse i nærheden. Det bliver nok intet problem.
-Det går nok, Bernice. -Vi skal snart gå.
Bare rolig. Jeg tager mig af det.
-Alt ser fint ud. -Det kan diskuteres.
-Vi skal have kabel-tv. -Jeg vil ikke blive her med dem, far.
Jeg vil køre med jer.
Vi har diskuteret det.
Hvorfor kan I ikke behandle mig som en voksen?
Du passer dine søstre. Det er voksent.
-Står den på bøf i aften? -Den er bestilt.
-Det var ikke det, jeg mente. -Jeg ved, hvad du mente.
Det er ikke en straf. Du hjælper bare.
-Mor, jeg er allerede ved at blive skør. -Det ved jeg, skat. Men du må blive her.
-Kablet er næsten på plads, mr Delaney. -Herligt!
Jeg kan nok finde på noget at lave her.
Undskyld mig. Vi er færdige her, makker. Gå venligst udenfor.
-Juliet. -Kom nu, min ven.
Du må lære at styre dig.
Liget af en singlemor til to børn blev fundet tæt på, hvor jeg står.
I alt er syv lig blevet fundet langs motorvejen.
Alle ofrene var kvinder, kvalte og samlet op langs Route 66
og dumpet forskellige steder. Det seneste er bygningen bag mig.
Politiet opfordrer folk til ikke at rejse alene på route 66.
De fraråder også at blaffe under eftersøgningen efter morderen.
-Stakkels kvinder. -Og det er rigeligt.
-Far, jeg fulgte med. -Og det gør du ikke nu.
-Du kan ikke beskytte mig for altid. -Hun har ret, skat.
Hun har ret i det med for altid.
Lad os aflyse rejsen. Vi aflyser den.
Vi kan ikke aflyse rejsen, selv om du gerne vil.
I kunne tage mig med på rejsen.
Javel. Jeg går ind på mit værelse.
-Det er to dage. -Vi elsker dig, skat.
Jeg er ikke sulten.
-Mindy, kom. -Sig frem, sherif.
Fandt du drengene?
Nej. Vi tjekkede de sædvanlige steder.
-Ser du det? -Hvorfor tror du, de har penge?
En flot bil fra storbyen.
Behøver du gøre det her?
-Hvor mange er de? -Mor, far, et par piger.
To eller tre. Jeg husker det ikke lige.
Slap nu af, Bill.
Seriøst?
-Rejser I? -Ja.
-Vær søde ved jeres søster. -Det skal vi nok.
Jeg har lagt penge på køkkenbordet, hvis I behøver noget. Jeg elsker jer.
-Vi elsker også dig, far. -Det har I bare at gøre.
-Giv jeres mor lidt kærlighed. -Kom. Jeg elsker jer, tøser.
-I lige måde. Hav en god rejse. -Tak. Pas på jer selv.
De skal nok klare sig.
-Din datter er ude på noget. -Det ved jeg godt.
Hun er vores datter, men hun er som regel ude på noget.
-Du ved, hvad jeg mener. -Ja, men vi har talt om det.
Jeg er bange for, at hun ikke kan klare situationen, hun ender i.
Juliet? Hold nu op. Hun er vores datter.
Hun er også din datter. Hun kan klare hvad som helst.
Det er min kones datter, du taler om. Pas hellere på.
Du har sikkert ret, men kan vi gøre rejsen kort?
Det har jeg allerede overvejet. Vi kan finde en hurtigere rute sammen.
Ind og ud hurtigere. Bookede du hotellet?
-For tiende gang, ja. -Ti gange?
-Du overdriver vist en smule. -En lille smule.
Kom så, skat.
-Det er godt nok for mig. -Det tænkte jeg nok.
Du har gjort det rigtig godt.
-Tak. Jeg er bare... -Hvad?
-Det blev lige lettere for os. -Ja.
Døtre, sagde du?
Det her sted giver mig fandeme myrekryb.
Bare rolig. Bøhmanden er død.
Du kendte ham, ikke? Hvad hed han?
Martin. Jeg solgte hash til ham et par gange.
Men jeg kendte ham ikke.
-Kan du se laden? Der er plads. -Okay.
-Er de kørt? -Ja.
Godt. Jeg troede, de aldrig ville fordufte.
Jeg sagde jo, hun ikke ville med.
Naturligvis ikke. Mor og far har deres eget.
Vi er gamle nok til at more os og behøver ikke følge reglerne.
"Vi"? Inkluderer du os?
Tanken strejfede mig. Men kun hvis I har lyst.
Så hvad er planen?
Ingen plan. Vi tager tingene, som de kommer.
Nu kan vi endelig få det skægt.
Okay. Den er vi med på.
Godt. Følg med mig.
-Vi bør måske vente, til de alle sover. -Nej. Vær ikke en bangebuks.
Klarer han sig på egen hånd. Tænk, hvis han støder på en af pigerne.
I så fald håber jeg, at de har lyst til lidt sjov.
Er det okay med dig? Tjek, hvad der er derovre.
-Værsgo. -Hvad er det?
-Fars whisky. -Er du skør? Han slår dig ihjel.
Han finder ikke ud af det.
Pis!
Jeg troede, det ville blive let.
Jeg har ombestemt mig. Det vil jeg ikke være med til.
-Slap af, Lisa. -Far ville ikke bryde sig om...
Har du tænkt dig at lystre far for resten af livet?
Det var ikke fair.
Vil du have mere?
-Lisa, jeg siger det, som det er. -Du behøver ikke være en bitch.
Jeg siger bare, I ikke behøver følge reglerne for evigt.
Sådan er vi ikke indrettet. Det ved du godt.
Lenny. Lenny!
Fuck det her sted!
Okay.
Åh gud! Hvordan kan folk drikke det stads?
Man vænner sig til smagen. Hvad?
-Siden hvornår blev du ekspert? -Klap i.
-Jeg har drukket din drink. Hvad nu? -Nu drikker vi en til.
-Ej, én er... -Nej, det er en del af festen.
-Hvilken fest? -Til ære for gæsterne.
Jeg tør næsten ikke spørge, men hvilke gæster?
-Dem udenfor huset lige nu. -Juliet, hvad taler du om?
Som sagt bliver det en fest.
Og I to er nødt til at være parate.
-Ser du noget derinde? -Nej, de er vist ikke vågne.
-Hvad gør vi nu? -Intet har ændret sig.
Åbn døren. Tag så meget, du kan. Så skrider vi herfra. Okay?
-Af sted. Kom så! -Jeg skal nok.
Jeg håbede, I ville komme forbi. Lidt at drikke?
Skål.
Vil I indenfor, eller vil I stå på verandaen natten lang?
-Ja. -Hej.
Hej.
-Beklager rodet. -Det er vi ligeglade med.
-Må jeg...? -Værsgo.
-Juliet, mor og far... -Bare rolig. Billy kan ryge udenfor.
Billy. Udenfor.
Nuvel.
-Jeg går med. -Bliv her, smukke.
-Jeg er straks tilbage. -Okay, bagdøren er der...
Daryl?
Daryl!
Daryl?
Daryl, er du herude?
-Der er ikke mere whisky. -Vi har vist mere. Jeg kigger.
Sæt dig.
Jeg har noget, vi kan tage.
Sæt dig tættere på mig. Ja. Det var bedre.
-Han var der ikke. -Hvem?
-Ingen. -Vi kan lige så godt sige det nu.
Okay... Vores bror Daryl kom med os, men nu er han forsvundet.
Han dukker nok op.
Han er blød i bolden, men han dukker altid op før eller senere.
I mellemtiden, Billy, kan du sætte dig derovre.
Herligt.
-Vil du prøve? -Ja da.
-Juliet? -Rolig, Lisa. Hyg dig for en gangs skyld.
VI kender dem knap nok. At drikke er én ting, men at tage stoffer?
-Stoffer... -Er det sjovt?
Lenny. Og ja, det er sjovt, for du lyder som et luset børneprogram, smukke.
-Kald mig ikke "smukke". -Endelig lidt passion! Hende kan jeg lide.
-Jeg skrider. -Lad hende gå.
Kom, Wendy.
Wendy? Okay!
Hvorfor er du sådan en nar?
Jeg er træt af hendes pis. Hun skal altid være festens midtpunkt!
Vent, vent. Jeg vil se, hvordan min søster har det.
Wendy, er du okay? Skat?
Billy, hun er kun et barn.
Hun får panikanfald, og hun...
Lenny, vent. Du vil ikke have, at hun skal få et panikanfald.
Det vil mere end ødelægge stemningen. Lad mig tale med hende.
Vent.
Hvem er du? Hvad vil du?
Billys bror? Er du Billys bror?
Hvad laver du herude?
Sig noget. Stå ikke bare der, din idiot.
Nej, stop!
Slip mig!
Lad mig nu gå.
Pis! Tjek, hvem det er.
-Fald til ro. -Hvad bad jeg dig lige om?
-Vær helt stille. -Pis!
Det er sgu bare løgn.
Vi fik ikke det, vi kom efter.
-Det siger du ikke? -Er du okay?
-Hvad gør du? -Luk røven!
Godt. Sådan her gør vi det.
-Godaften, ma'am. -Hej, sherif.
Jeg beklager at måtte forstyrre så sent.
Det gør ikke noget. Jeg lå bare... og sov.
Jaså. Så siger jeg undskyld for, at jeg vækkede dig.
-Er dine forældre hjemme? -Nej. De er bortrejste.
Er I ikke lige flyttet ind?
Jeg ser nogle flyttekasser.
Jo, det gjorde vi, men deres arbejde kræver, at de rejser meget.
Så det er jeg vant til.
-Er der noget galt? -Nej.
Nej.
-Så er du alene hjemme? -Ja.
Ifølge rygtet har du et par søstre.
Ja, det har jeg. De sover.
Men du sagde lige, at du var alene.
Ja, jeg er bare...
Jeg er bare ret træt og ventede ikke gæster.
Skal jeg give en besked videre til mine forældre?
Jeg håbede at komme ind for at kigge mig omkring, hvis det ikke gør noget.
Hvorfor? Der er virkelig ingen grund til det.
Ma'am?
Er alt, som det skal være?
Ja.
Alt går fint. Jeg er bare...
Jeg er træt. Jeg vil gerne sove.
Træd til side. Jeg vil gerne kigge mig omkring.
Sagde du, at begge dine søstre var indenfor?
-Det ved jeg ikke. -Lås døren og bliv inden døre.
-Min søster skreg. Jeg må finde hende. -Du skulle sende ham væk.
-Jeg gjorde mit bedste! -Lenny, lad dem gå.
-Vi lader dem ikke gå! -Slap nu af.
Vi låser dem inde, gennemsøger stedet og skrider.
I behøver ikke låse os inde.
Der er et skab under trappen, vi kan bruge.
Hvis Daryl er skyld i skriget, er vi på den.
-Godt. Vi låser dem inde. -Kom.
-Nej... -Kom så!
-I behøver ikke gøre det. -Ind med jer.
-Jeg stolede på dig. -Det var din fejl.
Du forskrækkede mig!
-Er du rolig? -Ja.
-Hvad tænker du mon på? -Jeg har det fint.
Er du sikker?
-Er du sikker? -Jeg har det fint, okay?
Alt går fint. Vi henter det, vi kom efter. Slap af.
All right. Godt. Kom så!
Er du okay?
Wendy. Wendy. Ikke nu.
Nej, Wendy. Dybe åndedræt.
Jeg skal nok få os ud herfra. Jeg skal...
Daryl.
Hvad fanden?
Åh gud...
Åh nej.
Ikke igen.
Daryl, din stakkels skid.
Pis.
Dit svin.
Hvad dælen?
For satan da! Er du okay?
Dybe åndedræt, okay?
Kom. Kom så!
Du.
Vi skal hurtigt over til politibilen.
For satan!
Åh gud! Hvad hulen laver du herude?
Der er noget derude. Jeg så den.
Jeg så den æde den mand. Jeg prøvede at hjælpe, men...
-Hvad så du? -Den åd manden.
Okay... Miss, du bliver nødt til at følge med mig.
Nej. Hvad hvis den kommer tilbage?
I så fald skyder jeg den. Okay?
Hvordan ved du, om dine kugler kan skade den?
Det eneste, jeg ved, er, at vi ikke kan blive under det her fordømte træ.
Kom nu. Jeg skal over til bilen og anmode om forstærkninger.
Kom så!
Den kan ikke bruges.
Godt. Tag det roligt.
-Holdt. -Juliet!
-Hvad gjorde du med min radio? -Ingenting.
Jeg ville skaffe hjælp, og den lå her.
-Hvorfor ringede du ikke? -Vi har ingen telefon endnu.
Mobil?
Sherif, nogen har piftet dækkene på den bil.
-Jeg ved ikke, hvad der foregår. -Hvilken bil?
-Sagde du ikke, I var alene her? -Jo, men jeg...
-De havde min søster. -Okay.
De drenge tager sgu livet af mig. Okay.
-Hvor er de? -Inde i huset.
Godaften, sherif.
-Er I færdige med at lege? -Måske.
-Vi var bare... -Hold kæft, Billy!
-I skræmte pigerne. -Skræmte?
De låste os inde for at røve huset.
-Hvad venter du på? Anhold dem! -Jeg vil til bunds i det her.
Hvad fanden har I gang i?
Har I ikke fået nok? Hvorfor insisterer I på at lave ballade?
Vi vil ikke have problemer.
Billy prøver at sige, at vi ikke behøver dig her.
-Jaså? -Vi vil lede efter Daryl. Så smutter vi.
-Lede efter Daryl? -Det var planen.
I må hellere ændre den plan.
Jeg fandt nemlig Daryl. Død. Ovre i frugthaven.
-Hvad? -Nemlig.
Jeg fandt den fede skid under et træ derude.
Det samme sted, hvor jeg fandt den anden skid for nogle måneder siden.
Jeg kan ikke blive ved med at rydde op efter jer. Blod eller ej.
-Det bad ingen dig om, far. -Vent. Er I beslægtet?
Dem alle. Drengene har været en pestilens, siden de blev født.
Men de er stadig mine sønner.
Wendy!
For satan da! Hvad er dit problem?
Man skulle tro, at du af alle ville være mere taknemlig
for alt det lort, jeg må finde mig i for at holde dig ude af spjældet!
Hvad taler han om, Billy?
Hvis det er i orden med jer båtnakker,
vil jeg gerne rydde op i det her rod, inden det bliver værre.
Skal jeg finde den yngste?
Nej. Det, der findes derude, tager sig nok af hende.
Men I to...
Rolig nu. Vi behøver ikke gøre det her.
-Han er for blød til det. -Lenny.
Hende der.
Nuvel. Jeg skyder dem ikke... endnu.
-Tag dem ind i huset. -Jeg gør det ikke.
Billy, du behøver ikke gøre det. Nej!
Hvis han er blød nu, vil jeg nødig se ham, når han er gal.
-Hvor meget benzin har du i bilen? -Hvor skal vi hen?
Hvor meget benzin har du i bilen?
-Hvordan var brusebadet? -Herligt. Gid du havde været med.
Så var vi aldrig kommet herfra.
Nej, jeg ønsker virkelig, du havde været med mig.
Hvad ville jeg gøre uden dig?
-Hvordan har du det? -Bedre. Jeg har det godt nu.
-Hvordan har du det? -Godt. Jeg tænker konstant på pigerne.
Samme her. Det her er måske sidste gang, vi rejser uden dem.
-Det ved jeg, det er. -Det ved en mor.
Skal vi tage hjem nu? Jeg vil ikke vente til i morgen.
Det vil jeg heller ikke. Jeg troede, du ville vente.
-Det tager 2,5 time. Er du klar? -Ja. Jeg klæder om først.
Okay.
Ih du milde!
Hvad vil I gøre ved os?
-Billy! -Jeg ved det ikke.
Lad os gå. I kan bare smutte. Ingen anden behøver komme til skade.
Vi fortæller ingen om det.
-Natten kan være vores hemmelighed. -Stop.
-Det er noget galt med Billy. -Det siger du ikke.
Derfor skal han tænde ild.
Hvad er der? Føler du dig svag i armene?
Her. Brug den så godt som muligt.
Sæt dig ned.
-I behøver ikke gøre det. -Jeg sagde jo, han ikke var med os.
-Der er andre løsninger. -Væk!
-Nej, gør det ikke. -Hold op!
Hvad er der galt med dig?
Kom så. Ud med sproget.
-Hvad skal jeg sige? -Bekymrer du dig nu om en dulle?
Hun er anderledes. Hun synes, jeg er anderledes.
Hun kender dig bare ikke endnu.
Åh gud!
-Det er Daryl. -Resterne af ham.
I to kommer med mig.
Kom her. Den laver sgu numre med os.
-Hvad? -Skabningen, som slog Daryl ihjel.
Vi skal væk herfra.
Han er som regel den dumme af jer, men du er på en tæt andenplads, knægt.
Vi bliver her til daggryet. Så har vi måske en chance.
-Jeg har sgu lige hældt benzin overalt! -Okay. Har du en bedre idé?
-Ja, hit med pistolen. Jeg skyder den. -Er det planen? Du er sgu en idiot.
-Hold kæft! -Billy.
-Find noget at barrikadere døren med. -Latterligt.
-Vi må afspærre indgangene. -Pis! Vi har et problem.
Pigerne er væk. Den er kommet indenfor.
Nej, det er pigerne. De smadrer alle elpærerne.
Find det, I kan, og barrikadér alle vinduer og døre.
Lad det gå tjept.
Jeg tager mig af pigerne.
-Hvorfor spilder vi tiden på det her? -Bare følg med mig.
Mon det holder den skabning ude?
Lad os komme væk.
-Jeg ved, hvad du mener. -Og?
Det er dumt. Hvorfor...
Medmindre du har en bedre idé, gør vi det her...
-For satan da. -Far!
Væk!
-Din skidespræller. -Fik du den?
Den laver numre med os.
-Hvad gør vi nu? -Pokkers!
Hvad nu? Det skaffer os tid, men de finder os før eller siden.
-Jeg har en plan. -Samme her.
Den går ikke ud på at løbe rundt som skræmte småpiger.
Lisa, vi skal stadig finde Wendy, så vi tager min plan først. Kom så.
-Godt. -Hvad gør du?
Jeg må spare på lyset. Jeg har kun seks kugler tilbage i den her pistol.
-Det er kraftedeme bare løgn! -Jeg har en til, men den ligger i bilen.
Vanvid. Du sagde selv, vi er sikrere herinde.
Det ved jeg godt, men lige nu er vi vist ikke så sikre her.
-Så hvad gør vi? -Vi går op.
-Og hvis det ikke fungerer? -Det vil det.
Godt, piger. Morskaben er forbi.
Nu vender vi os om og går ovenpå.
Er det forstået?
I har intet valg.
Juliet, hvad har vi gang i? Lad os gøre, hvad han siger.
Jeg ville lytte til din søster. Hun er den kløgtige i denne situation.
Okay? Nå, ikke? Så gør vi det på din måde.
Det var min plan.
Vanvittige so! Vil du futte hele huset af? Vi skal væk.
Hurtigt. Løb!
-Denne vej. Kom så! -Hold hovedet lavt.
-Åh gud. -Lenny!
Hvad satan? Kom så. vi skal fandeme væk herfra!
-Du sagde det aldrig. -Hvad?
Hvordan det var i frugthaven.
Og du sagde ikke, at du ville brænde huset ned.
-Nu står vi lige. -Jeg planlagde ikke at brænde huset.
Jeg havde bare intet valg.
Jeg ville more mig. Jeg ville have, at vores første gang blev speciel.
Det ved jeg godt. Du behøver ikke sige undskyld.
Var det virkelig så godt?
Nu fortier du noget!
Vi må finde Wendy. Fortæl mig om det senere.
Åh gud.
-Hvad fanden var det? -Jeg aner det ikke, knægt.
-Jeg kan ikke gøre det her. -Hvad kan du ikke gøre?
Det kan jo være lige meget. Den vil dræbe os alle.
Pis!
-Okay... -Der er to af dem!
Du må hellere tage den her og løbe.
Løb så!
Din skiderik!
Hvad fanden?
Undskyld. Undskyld.
-Var det virkelig det? -Det var svigefuldt. Der var to.
Der står jo to.
Hvad fanden?
-Hvordan? -Pigerne.
-De har det godt. Det ved du.
-Thomas. -Jeg har set ham.
Løb, knægt.
-Hjælp! -Løb, knægt!
Vi skal væk herfra!
Kom så. Hallo!
Det er okay.
-Hvad fanden var det? -Aner det ikke! Den løb mod frugthaven.
-Hør her, din skid! -Stop.
Hvad med pigerne? Hvor er mine døtre?
-Alt er okay. -Nej. Se vores hjem.
Røgen kan ses på miles afstand. Hvorfor er her ingen?
Hvorfor er her ingen? Hvor er politiet?
Der var en sherif. Han er død nu. Vi skal væk herfra, okay?
-Okay? -Kommer der ingen andre?
-Nej. -Sæt dig ind.
Kør ham til en læge. Jeg skal nok tage mig af pigerne.
Kør ham til en læge. Bare kør. Jeg tager mig af pigerne!
-Wendy! -Wendy?
-Wendy- -Wendy!
Wendy!
-Hvor er hun? Wendy! -Wendy?
Hvordan går det?
Hvad skete der?
-Har mine døtre det godt, Billy? -Det ved jeg ikke, ma'am.
Du hedder Billy, ikke?
Den mand har kvalt kvinder i flere delstater i noget tid.
Det har jeg hørt om.
Tragisk. Alle de uskyldige kvinder.
-Ja. -I havde en lokal seriemorder, ikke?
Han boede i vores hus, før vi flyttede ind.
Ifølge loven skulle ejendomsmægleren fortælle os alt, før vi købte huset.
-Jaså? -Ja. Vi gjorde en god handel.
Men jeg forstod ikke, hvordan han mødte alle de unge piger.
-Hvad mener du? -Altså...
Ifølge aviserne og de lokale var Martin Ellsbury flot og charmerende.
Men han forlod næsten aldrig huset.
-Så hvordan mødte han alle pigerne? -Det ved jeg ikke. Online, måske.
Det troede jeg også, men huset havde ikke engang kabel-tv.
Nej, jeg tror, at nogen præsenterede ham for dem.
Måske en rigtig dameven.
Hvorfor er du så fascineret af seriemordere?
Martin Ellsbury, fyren i aviserne. Hvad prøver du at sige?
Den morderiske fyr, de skrev om i aviserne? Han er død nu.
Min mand og jeg dræbte ham for et par timer siden.
Ligesom vi dræbte Martin Ellsbury for et par måneder siden.
Ser du... Vi, min familie, har noget, man godt kan kalde en sygdom.
Den får os til at jage under fuldmånen, når vi når en vis alder.
Det er forskelligt for alle, men det er som regel mellem de 16 og 18 år.
Fuldmånen? Som varulve eller noget i den stil?
Ja. Noget i den stil.
-Wendy. -Wendy!
Hun bevæger sig ikke.
Wendy!
Kommer du indenfor, eller ville du ligge her hele natten?
Du er okay. Det er overstået.
-Piger! -For helvede...
Jeg forklarer ikke far det her. Det må du gøre.
Okay, kom så.
Som sagt var min mand og jeg sikre på,
at nogen præsenterede piger for det monster.
Men vi vidste ikke hvem.
Du kendte ham, ikke? Hvad hed han?
Martin. Jeg solgte hash til ham et par gange.
Jeg kendte ham ikke.
Så mens vi ordnede det andet monster,
skulle vores døtre opleve deres første jagt.
Men det gik vist ikke helt efter planen, efter dine brødre og din far dukkede op.
Men når enden er god, er alting godt. Du kan nok selv regne resten ud.
Jeres døtre var beregnende.
De lavede numre med os konstant.
Slap nu af, Billy.
Lige nu er jeg bare en almindelig, bekymret mor,
som prøver at beskytte sine børn mod verdens sande monstre.
Vent, mor. Jeg er helt forvirret.
Du vidste, hvad jeg var ude på?
Jeg er din mor. Du kan ikke skjule meget for mig.
Og I planlagde at lade os blive hjemme, så vi kunne jage for første gang?
Thomas, hun har vist regnet vores plan ud.
Ja.
Hvordan vidste I, at Billy var på benzintanken?
Rent held. Vi vidste heller ikke, at han gav Martin Ellsbury de piger.
Til I regnede det ud.
-Hvordan gjorde I det? -Detaljer. Han vidste, hvor nøglen var.
Han kendte huset for godt for en, som var der for første gang.
Han vidste, hvor spisestuen var, og at vi havde en veranda at ryge på.
Skabet med lås under trappen.
Vi vidste dog ikke, at der var fire af dem, så vi måtte improvisere.
-Skille dem ad, så vi kunne jage. -Kan I høre jer selv?
Vi troede, at jeres første gang ville blive nogle kryb,
men I fik ram på fire meget onde mænd.
Det er utroligt. Jeg har dog et spørgsmål.
-Hvorfor brændte I huset ned? -Far, vi var fanget indenfor.
-Vi kunne ikke forvandle os der. -Thomas.
En piges første gang skal være noget særligt.
Du kan ikke forvente, at de jager inden døre.
-Ikke den første gang. -Du har ret.
Jeres mor har ret. Kan vi tage af sted?
Jeg troede, vi aldrig skulle herfra.
Bilen er noget lort og stinker, far.
Bilen er midlertidig, og tal pænt, okay?
-Hvor skal vi hen nu? -Hvad med pigemorderen på østkysten?
De har lige fanget ham, men det var en god idé.
-Der er vi for sent ude. -Men ved I hvad?
Der dukker noget op i radioen. Desværre er der mange at vælge mellem.
Okay?
Bilen er virkelig noget lort.
Jeg skal tale pænt.