Čovjek se oduvijek bavio svojim nastankom.
Genezom. Je li nas Bog stvorio? Ili smo rezulatat evolucije?
Kad bi mogli vidjeti jučer i sutra u isto vrijeme, nastanak i kraj,
cijeli univerzum u jednom trenutku, konačno bi saznali odgovor
na najveće pitanje. Što je čovjek? Odakle dolazi?
Što ga potiče? Koja je njegova svrha?
Dječaci koju su nađeni na gradilištu...
Misliš da mu je netko isto to učinio? Ili sam...
...ga previše grdila zbog hlača.
Možda je zato pobjegao.
Gdje ćeš? -U policiju.
Dobro jutro. Doppler je tu. U tvom uredu.
Kaže da mu je sin nestao. Možda si bio u pravu da će ih biti još.
Jučer je dolazio čovjek. Rekao je da mu je sin nestao.
Htio je znati je li neko od mrtve djece njegovo.
Koji čovjek? -Ne znam, ali pitao je za Dopplerovog klinca.
Reci da objave potjernicu. I Doppleru ni riječi o tome!
G. Doppler.
G. Kahnwald mi je rekao da vam je sin nestao.
Da, nema ga od jučer. -Kad točno?
Moja žena kaže da je to bilo oko 15 sati.
G. Tiedemann. Želim da nađete mog sina.
Koliko god da košta. Ništa mi drugo nije važno. Nuklearka, ništa.
Samo mi vratite sina.
Gretchen! Gretchen! -Dođi, Gretchen!
Dođi! Gretchen!
Sličiš na Jamesa Deana s tom frizurom.
Nećeš se moći obraniti od djevojčica u Windenu. Vidjet ćeš.
Imaš li djevojku?
Zašto ste se odselili? Da niste pljačkaši banke?
Moja majka je htjela promjenu.
Tvoja majka je prelijepa. Nikad nisam vidjela nekoga tako elegantnog.
Kao da me kraljica Engleske pozvala na čaj.
Okreni se.
Baš si lijepa.
Kraljici bi bilo drago da je posjetiš.
Zadrži je.
Ne. Što će Egon reći? -Što bi mogao reći?
Koliko dugo si bila u braku? -15 godina. -Egon i ja skoro 10.
Ali sve se nekako promijenilo. On se promijenio.
Ne provodi puno vremena u kući kao prije. Zbog posla.
Kojim se poslom tvoj muž bavio? -On je bio svećenik.
Ali ne mogu reći da je bio čovjek od vjere.
Je l' ti nedostaje?
Nije bio dobra osoba. Katkad pomislim da je bolje što je mrtav.
I što sam slobodna.
Ne mogu je uzeti. Bolje da je skinem.
Molila sam Boga da mi uzme dijete kad sam zatrudnjela.
Kad sam ga rodila, molila sam se svaki dan da mu se nešto dogodi.
Jer on možda nije Berndov.
Jer on nije dijete rođeno iz ljubavi, već...
To mi se mota po glavi.
Svaki dan. Ne mogu to izbjeći.
Ja sam kriva. -Svi smo grešni.
Ne postoji nitko potpuno nevin.
Ali koliko god nisko pali, Božje ruke su tu da nas dočekaju.
A što ako to nisu Božje ruke? Što ako su vražje ruke?
Bog me je tebi poslao? Ne srećemo ljude u našim životima slučajno.
Dodirujemo tuđe živote, kao što su naši životi zauzvrat dodirnuti,
i tako nas Božja ruka vodi ka našoj sudbini.
Da se pomolimo.
Da proĐem i dolinom sjena smrti, neću se bojati zla,
jer si ti sa mnom.
štap tvoj i palica tvoja tješe me.
Trpezu preda mnom prostireš na oči dušmanima mojim
Uljem mi glavu mažeš čaša se moja prelijeva.
Dobrota i milost pratit će me sve dane života moga
U Gospodnjem ću domu prebivati kroz dane mnoge.
Stoj!
Stoj! Policija!
Stoj!
Stoj! Policija!
Stoj!
Ruke u vis!
Što si učinio dječacima s gradilišta?
Gdje je Helge? I za to si kriv. -Dva dječaka? Nemoguće.
Nemoguće da su tamo. Ja sam to promijenio. -Što si promijenio?
Tijek vremena. Helge je mrtav.
Helge neće moći nikoga ubiti. -Ti si lud!
'Ajde, okreni se. Okreni se! Dolje, na koljena!
Ali promijenio sam. -Ustani! -Ali promijenio sam ga.
Odjebi. -Samo me zanima je li Ulrich još u zatvoru?
Moraju ga danas pustiti.
Je l' Tiedemann rekao kako je saznao?
A ti i Ulrich? -Što s nama? -Ne znam.
Zar ti mama neće poludjeti što se i dalje viđaš s njim? -Briga me.
Nitko neće stati između nas. To je ljubav, znaš.
Jača je od mržnje. Ali ti to još ne shvaćaš.
Saznat ću tko je to rekao policiji... Razbit ću ga.
Možda je Regina. Tiedemann joj je djed.
Vidimo se.
Policajac sam već 40 godina.
Tvoja faca. Tvoj pogled. Znam taj pogled.
Znam da nešto kriješ.
Da si nekako umiješan. Osjećam u kostima. -Možda je rak.
Trebao bi provjeriti.
Želim da se držiš podalje od naše obitelji.
I pobrinut ću se da te skinu s Madsovog slučaja.
Gretchen?
Ne mogu vjerovati da si bio u zatvoru. To je ludo.
Što se Tiedemann okomio na tebe? -Misli da sam Antikrist.
Hej, Tiedemann! Prokleta cvikerašice!
Znam što si učinila. Svetiš mi se za ono ljetos?
To je bila samo igra. Ne bi te ostavili tamo cijelu noć.
Nismo mogli znati da će te to tako pogoditi!
Moram ići. -Vidiš ovo? To mi je mama učinila. Znaš zašto?
Jer si ti nalupetala neko sranje svom djedu! -Nisam. Stvarno!
Silovanje! To si smislila? -Daj, Katharina!
Muka mi je od tebe!
Gdje ćeš? -Hej, prestani! -Odjebi! Ne tiče te se! -Rekao sam da prestaneš.
A ja sam tebi rekla da odjebeš.
Ispričaj joj se joj se.
Rekao sam da joj se ispričaš.
Kako da znam da je pravi?
Brišite odavde, brže. I ako je ponovno pipneš, gotova si.
Sve je u redu.
Hvala.
Krvariš.
Nije tako strašno. -Moraš kod liječnika.
Imamo kući zavoje. Moja majka nije doma. Mogu te previti.
Kako se zoveš? -Alexander.
Reci mi što se dogodilo ljetos. -Već sam ti rekao. Incident.
U kontrolnom sustavu emisije. -To nije dovoljno.
Cjevovod kemijskih ispušnih plinova je na par mjesta korodirao.
Pretpostavlja se da se kisik nakupio u jednoj od cijevi.
Bum! -Znači to nije bila mjera predostrožnosti.
Zato su cijevi promenjene. -To mi kažemo. I to piše u izvješću.
Imali smo sreće. Beznačajna količina radiokativnog materijala je procurila.
Zamijenili smo cijeli kat i sklonili sve na sigurno mjesto.
Tebi je to sigurno mjesto? -Kao i bilo koje ovlašteno skladište.
Tko zna za to? -Zbilo se tokom noćne smjene. Šef smjene, par radnika, Helge.
Nitko neće zucnuti, svi su dobili poveliki bonus.
Nemoj praviti od ovoga veliku stvar.
Noću...
Je l' bilo toga još? Je l' se još nešto dogodilo? Nešto čudno?
U špilji, bilo gdje... Nešto što je eksplozija izazvala... -Što to?
Misliš da je Hannibal prešao Alpe s slonovima?
Nema istine, samo priče. A priča ovog grada je u tvojim rukama.
Je li elektrana sigurna? Može li se dogodi nešto poput Černobila?
Odluči kakvu priču želiš ispričati.
10:30. INTERVJU: HELGE DOPPLER Zašto ne šumskim putem?
Helge? Helge!
Alexander Köhler. Rođen 2. siječnja, 1965. g.
Neki mladić traži da ga primite. Kaže da je prijatelj vaše kćeri.
Njezin prijatelj? -Da. Ako sam ga dobro razumjela, traži posao.
Da.
Ja sam Alexander. -Ti si prijatelj moje kćeri?
Mislila sam da ju nije briga za momke.
Nov sam u gradu. Tražim posao. Regina je rekla mi možete pomoći.
Što si po struci? -Metalo-strugar. Mogu raditi teške poslove. Brzo učim.
Nisi odavde? -Samo tražim prilku.
Žao mi je. Nitko nam nije potreban trenutačno.
Ali možda će biti uskoro. Kako te mogu dobiti? -Doći ću opet sutra.
A ako ti ne uspije? -Hoće. Budi strpljiv.
Misliš da je Einstein tako brzo odustao?
Sudbina je svih pionira da konstantno jure cilj.
Da vjeruju iako nitko drugi ne vjeruje.
Neću više to raditi.
Zašto bi Bog htio bilo što od ovoga?
Da.
Zašto bi Bog to htio?
Kad pogledaš pakao kao što si ti, to se ne zaboravlja. Postaje dio tebe.
A Bog, Isus Spasitelj postaje slamka nade za koju se držiš.
Svi mi koji znamo da tama žudi za svijetlom, ali... Nema Boga!
Bog nije stvorio ovu rupu među nama. Bog nema plan. Plan uopće ne postoji.
Ne postoji ništa osim kaosa. Bol... i kaos!
Ljudi su loši. Pokvareni, zli.
Život je samo spirala bola.
A svijetu je suđeno da bude uništen. Ali ovo ovdje...
Ovo je naša barka. A ja sam Noa.
Ako kontroliramo ovu energiju možemo sve promijeniti.
Onda ćemo odlučiti o sudbini svijeta, daleko od zla i bola.
Napravit ćemo vremenski stroj
koji sve mijenja, početak i kraj.
Charlotte, pitanje nije tko je oteo djecu, nego kad?
Bio sam u pravu. Helge Doppler. Ne sad, već 1986. g.
Nazovi me čim čuješ poruku.
Gdje je Ulrich? -Mislila sam da je s tobom.
Pokušala sam na telefon, ali je isključen.
Ni jučer nije bio ovdje? -Zar ne znaš? -Što? -Suspendiran je.
Mislila sam da je bolje da bude s vama. -Bolje da bude s nama?
Misliš da sjedimo doma i držimo se za ruke?
Ja sam idiot! Naš sin je nestao, a on jebe onu drolju.
Ne, Charlotte, nije bolje ovako!
Moram ići.
Izvoli. -Odakle ti?
Našao sam ispod mosta. -Ako se jebemo, ne znači da znaš sve o meni.
Neću te povrijediti, OK? Samo želim znam tko si.
Stvarno tko si.
Ne danas, OK?
Hej, ja sam. Nazovi me, pobogu!
Franziska? -Martha.
Što krijemo stvari jedni od drugih?
Neke stvari je bolje zadržati za sebe.
Katharina! Kakvo iznenađenje. -Gdje je on? -Tko?
Nemoj se praviti glupa. Ulrich! Je li ovdje? -Ne.
Zašto bi bio ovdje? -Govno jedno smrdljivo!
Otkad to traje? Mjesec dana? Pola godine? Ili duže?
Ja... Ja... -Ja, ja...!
Ne znam gdje mi je sin! I ne znam gdje mi je muž! Moj muž! Shvaćaš?
Ovdje ste se jebali?
Ili ovdje? Ovdje! U mojoj kući? U mom krevetu?
On nije ovdje. -Je li ti zabavno? Je li?
Pali te to? Da uništavaš tuđe živote? Moj život i moje djece?
Mislila si o tome kad si mu nudila svoje žgoljavo dupe?
Gotovo je.
Ja sam prekinula.
Nisam to nikad ni htjela.
Ali on nije odustajao.
Znaš kakav je.
Htio te ostaviti.
Rekla sam mu da je lud.
Rekao je da te više ne voli.
Da voli mene.
Želim da znaš da je gotovo, Katharina.
Gotovo je.
Izvolite? -Ti si sigurno Bartosz. Ja sam Claudia, tvoja baka.
Je li ti mama tu? -Mama mi je rekla da si umrla prije mog rođenja.
Sigurna sam da ti je majka pričala svašta o meni. Nešto je i istina.
Izgleda puno drukčije. Nije bilo ovako izgrađeno.
Zašto mi je mama rekla da si mrtva? -Sigurno jesam za tvoju majku.
Nisam baš bila dobra majka. Sličiš na njih dvoje.
Oči. Brada. Sličiš na svoje roditelje.
Kad već nisi mrtva, gdje si bila svih ovih godina?
To je duga priča. Možda ti i kažem jednom. -Regina neće skoro doći kući.
Hoćeš je čekati ili...? -Ne danas. Moram nešto završiti.
Želim da joj daš ovo. Možeš li?
To je bilo prije. Prije tog ljeta i svega što je bilo poslije.
Napravila sam puno grešaka.
I da mogu vratiti vrijeme unatrag, dosta toga bih promijenila.
Tako je. Baš tu. -Samo sekundu.
Prepoznaješ je? Svih ovih godina sam se pitala zašto sam je zadržala.
Ali sve ima svoje vrijeme.
Ne brini. Na sigurnom je. -Što želiš?
Zašto neki ljudi imaju sve, a neki ništa?
Zašto ti i Regina imate prelijepu kuću, a je ne mogu ni struju platiti?
Zašto je nekom sudbina da ima lijep život, a drugima ne?
Želiš novac? -Ne. Hoću da mi učiniš nešto.
Želim da uništiš Ulricha.
Želim da ostane bez svega.
Svega.
Kako da to učinim? Što si imala na umu?
Briga me kako ćeš i komu ćeš platiti, samo ga uništi!
Boris Niewald. Zanimljivo ime. Bolje ti odgovara.
Bok. -Bok.
Moram ići. -Moraš?
Što se događa? Danima te pokušavam dobiti, a ti ne odgovaraš!
Što se dogodilo nakon probe?
Poljubio si me.
Pomislio si, "Ovaj komad nije sav svoj, pa da ugrabim što mogu"?
Reci nešto!
Nije bilo u redu. -Što to? -Između nas.
Nije bilo u redu.
Zbog Bartosza?
Ne, ne zbog Bartosza.
Zbog nas. To...
Nismo dobri jedno za drugo, OK?
Nismo? -Da, nismo dobar par.
Cijela stvar je pogrešna. Mi smo pogrešni.
Znači ovo je pogrešno?
Žao mi je.
Treba mi usluga. Trebaju mi informacije o Ulricha Nielsenu.
Bilo što. -OK. A kamion? -Za par dana,
kad se sve smiri, vratit ćemo bačve natrag.
GDJE JE MIKKEL?
Bio si u pravu. Predvidio si sve što će se dogoditi.
Jesi razmislio o mojoj ponudi?
Da.
Imam posao za tebe, pod jednim uvjetom. Ne smiješ pričati o tome.
Ni s kim. -Kad počinjem?
Pušenje, 50 eura. Možeš me opipati i među nogama.
Tko te šiša, onda. Nemaš pojma što propuštaš.
Izvolite?
Zatvoreni smo.
Imam nešto što bi vas moglo zanimati.
Hoću da mi ovo napravite.
Što bi to trebalo biti?
Nešto što će ispraviti tijek vremena na pravi put.
Prijevod: valkanela & LeeLoo Prilagodio na HR: Zaboravko