Деня на изчезването на Микел
Господ ми даде спокойствие да приема нещата, които не мога да променя,
смелостта да променя нещата, и мъдростта да разберем разликата.
Господ ми даде спокойствие да приема нещата, които не мога да променя,
смелостта да променя нещата,
Идентификационен номер на училището - г-ца Низел
Tronte!
Аз ...
Аз съм, Питър.
Аз ...
Има нещо, което трябва да видите.
Свързано е със сина ти.
Не, не Улрих.
Мадс.
Как ...
Това е невъзможно.
Изведнъж изчезна.
Мадс.
Някой идва.
Tronte.
Клаудия?
Питър.
Имам много обяснения.
Но първо трябва да вземем Мадс до мястото, където ще бъде намерен.
Нямаме много време.
Алфа и Омега
Съжалявам.
Наистина се прецаках.
Откакто Миккъл изчезна,
Вече не се познавам.
Няма значение.
Всичко е наред.
Знаеш как е.
Обикновено се връща след няколко часа.
Не е бил толкова далеч.
Колегата ми Улрих Нилсен тук отново?
Не, че не знам.
Само в събота когато се отърва в г-н Доплер.
Като свестен тъст ... имаше нещо общо със случая.
Знаеше ли?
Знаех ли какво?
Момчето от бъдещето.
Знаеше.
Това е за вас.
Не отваряй преди 4,17 ч
-Това е невъзможно. -Какво?
Изгорих я.
Откога знаеш?
Винаги съм знаел.
Когато баща ви дойде при мен,
... разсеяно момченце.
Мислех си ... имаше свръхдействащо въображение.
Че нещо лошо се е случило на което не можеше да понесе.
Той ми каза...
... идваше от бъдещето.
Не му вярвах.
Ако знаеше...
Защо не го спре?
Не знаех че ще вземе живота си.
Но можеше да спасиш Микел!
Сега имам друга баба и тя е директорът на училището ми!
Съпругът ѝ, когото майка ми търси сина си, кой е мой баща!
Преди няколко дни целунах леля си.
А лудостта е ...
нищо не е наред с тях.
Всичко е наред.
Нещо не е наред.
Мисля, че нещата ...
... колкото и необичайно да е
... или странно,
... има причина.
Кого да играем на Бог?
Миналото е минало.
Но ти...
да живее тук и сега.
Кой знае какво ще донесе бъдещето.
Искам всичко за да се нормализираме.
Като хлапе, за което Худини мечтаеше се превърна в магьосник.
Имаш ли същата мечта?
Да.
Но магията, която искам, е невъзможна.
Кое?
Искам най-накрая да се събудя.
Чувала ли си за парадокса на майстор Жуан?
Сънувах, че съм пеперуда.
Вече се събудих и вече не знам дали съм човек
който мечтае за пеперуда,
или съм пеперуда, която мечтае
... е човек.
Какво си ти?
Човек или пеперуда?
И двамата съм.
Казвам се Егон Тиймеман.
Може да започнем с името ми.
Tiedemann?
Егон, да ...
Разбира се.
Сатанист ли си? Сатанист?
Не, аз съм ченге.
Ченге?
Песен от 80-те години.
Мога да ти кажа, няма да ти хареса.
Виж камерата.
Защо уби децата?
Не съм убил децата. Опитах се да ги спася.
Какво направи с Хелдж?
Още е жив.
Сигурно е. Или децата няма да са мъртви.
Къде е Хелдж сега?
-Къде е той? Мога да променя всичко.
Мога да променя всичко ... но трябва да ме пуснеш.
Влез в камерата. -Моля те!
Виж камерата!
Знаеш какво правим с дете убийци тук?
Глупав задник.
И ти си малък като всички останали в този шибан град.
Пусни ме!
Пиеш ли вече, или ти ... след като съпругата ти те напусне,
... и разбираш ... колко жалък и жалко си.
Пусни ме! Пусни ме!
Остави ме! Пуснете ме!
Трябва да отида при сина си. Трябва да намеря сина си!
Чаках те.
В четвъртък.
Да, мамка му. Какво искаш да кажеш?
Не казах на никого ... бяхте в лудницата.
Излъгах за теб.
Франция, багети ...
Бла бла бла...
Оказа се, че се излъга.
Нямаш нужда от мен.
Марта ми каза всичко.
Просто се случи. Наистина не ... Какво не искаше?
Да ме разбие?
Да ме излъжеш?
За да разбера с гаджето ми?
Боклук си!
Точно като баща ти.
Какво правиш?
Изгуби ли го?
Никога не се връщай!
Махай се!
Ремонтирала си го.
Това е твое.
И това е моето.
Изградих я преди много години.
Същото устройство,
но в различно състояние.
Ще видиш.
Сякаш е
можем да погледнем началото и края на нещо по едно и също време.
Изчакай за момент.
Това нещо е тук
Изпраща сигнал.
Електромагнитен импулс.
Сякаш се опитваше да общуваме с нещо.
Виж това.
Тази част никога не се е преместила.
Включен е в чертежа, но не знаех за какво е.
Това устройство комуникира с устройството.
Не е само миналото което влияе върху бъдещето.
Бъдещето влияе и върху миналото.
Ще видиш.
Ако не си ми показал устройството ... изглежда в бъдеще,
Не бих могъл да го изградя.
Парадоксално.
Тези отвори
... не съществуваха.
Нямам представа каква е целта им.
Какво е това?
Cs-137.
Радиоактивен изотоп на цезий.
Устройството генерира поле на Хигс.
Увеличава масата на цезий,
Получава се електромагнитен импулс
да се спукат в черна дупка.
Същото се е случило по време на инцидента с ядрената централа.
Защо реши да ми помагаш?
Защо?
Това е голяма дума.
Защо решим за едно нещо? и срещу друг?
Но има значение дали решението се основава
... последиците от серия причинно-следствени връзки?
Или от това ... неопределено чувство вътре в мен?
Може би всичко в живота ми се свежда до този момент.
Че съм част от пъзел.
Не мога да го разбера
нито влияние.
Ще ми кажеш ли ...
... какво е бъдещето?
Надявам се до утре вече ще е различно от днес.
Да?
Баща ти беше отвлечен като дете, нали?
Помниш ли кога точно?
Аз ...
Може ли да поговорим? Аз ...
-Трябва да ви кажа нещо... -Кога точно? '53? '54?
Падането на '53.
'53.
Точно преди 66 години.
Два пъти 33.
-Всичко е свързано. Слушай, Шарлот ...
Трябва да поговорим.
По-късно. Трябва да тръгвам.
Мога ли да ти помогна?
Търсехте ли ме?
Трябва да спреш.
Какво да спра?
Той те използва.
Всичките му обещания са лъжи.
Мисля, че грешиш за някой друг.
Казах това преди.
Всичко, което Ноа казва
... е лъжа.
Не е избран.
Ти не си избраният.
Не иска за да спаси света от злото.
Той е зъл.
Днес е денят.
Началото и краят.
Не правя същите грешки.
Трябва да спреш.
Трябва да спреш!
Трябва да спра.
Какво ти се е случило?
Сбих се.
Какво?
С кого?
Няма значение.
Какво значи това?
Всичко ще бъде наред.
Оставих нещо в училище.
Не се тревожи. Всичко ще бъде наред, мамо.
Шарлот ме попита за хижата.
И Хелдж.
За случилото се през 53-а.
Още няколко часа и всичко свърши.
Мадс ще живее.
Вярваш ли ѝ?
Всичко, което каза, ще се случи се е случило през последните осем дни.
Точно както е писано.
Тогава защо имаш половината страници? са издърпани?
Какво става след днес?
След днес ...
всичко ще е ново.
Но ако няма Бог ...
... защо вярваме в лъжата?
Защото предпочитаме лъжи на болката.
Преди години бях малко момче.
Непознат дойде при нас.
Сякаш беше във войната.
Не говорих много.
Имаше тъга в очите му.
Виждаш понякога в онези, които искат да умрат,
но животът няма да им позволи.
Взехме си стая вкъщи.
Спалнята до моята.
И...
Понякога го чух да спи.
Объркани думи.
Но една вечер беше съвсем ясен.
Стоеше в коридора,
с широко отворени очи ...
"Нищо не е напразно.
Без дъх.
Няма нито една стъпка, нито дума.
Не болка.
Вечно чудо на Единия. "
Не разбирах думите му.
Само години по-късно, когато почувствах болката,
Разбрах какво има предвид.
Това не е ужасно трябва да е напразно.
Това е моят син!
Да ни направят това.
Да ни дадат силите си.
Болката ти те направи, Елдж.
Но вече няма власт над теб.
Кой е следващият?
Джонас Каннвалд.
Ще се оправи. Не се тревожи.
Винаги го посещаваш.
Ще те заведа в новия ти дом.
Има и други деца.
-Чуваш ли ме? -Идвам.
Идвам.
Взех решение. Искам да го осиновя.
И да вземем временно задържане на него по време на процедурата по осиновяване,
Страхувам се, че не е лесно.
Имам справки. Имам си дом.
-Аз ... Много сложен процес.
Знам.
Изглежда доста обрик.
Но не е така.
Не мога да реша тук, Момчето харесва.
Вярва ми.
Аз съм единственият човек той му се приближава и ...
И аз...
И аз го харесвам.
Какъв ден е днес?
12-а. -Коя година?
'86.
Оттук ли си?
Какво правиш тук?
Да върнеш някого от мъртвите.
Как така?
Трудно е да обясняваш.
Можеш ли да ги върнеш?
Не, трябва да ги намериш когато са по-млади.
Но не са мъртви.
Това не променя фактите че ще умрат.
Ти си луд.
Може би.
"Хелге Доплер. Деветгодишен.
Изчезнал е на 10 ноември 1953 г.
Отвличанията са свързани на непознат. "
Петица.
Този човек е дете до смърт?
Пусни ме. Моля те!
Моля те, пусни ме.
Къде е Хелге?
Не искаш ли да поговорим?
Ще те науча да говориш.
Кой си ти?
Няма нужда да се страхуваш. -Хей!
Хей! Какво е това? Какво е това?
Защо ме заключи тук?
Не бях аз.
Беше Ноа.
Кой е Ной?
Къде съм? Какво е това?
Това е прототип на машина на времето.
Ти си свинчето.
В прохода в пещерата е точно под бункера.
Ако се отвори, енергията преминава през тази стая.
Но трябва да се увеличи.
Не Делоран.
Без съскане или пара.
Първата машина е бункер с четири стени.
Но все още не работи.
Изведете ме оттук. Не мога.
Това е единственият начин ... да съм нормална.
Кой си ти?
Не знаеш ли?
Писмото.
Изгори я.
Все още съществува.
Ще носиш това писмо от 33 години преди да го предадеш.
За себе си.
Аз съм ти.
Казвам се Джонатан Каннвалд.
Пратих ти писмо.
Или да ми кажеш.
Всичко, което изпитваш, Вече преживях.
Изгорих писмото, точно като теб. Връщам се от баба.
Вече имам този разговор.
Но бях от другата страна.
Мислим, че сме свободни, но не и ние.
Следваме същия път.
Отново и отново.
Това е лудост!
Няма логика!
Можеш да ме пуснеш.
Хайде, пусни ме!
Мислех, че е откачено. Че съм луда.
Но не мога да те пусна ... няма да стана това, което съм днес.
Ако променя миналото си, Ще променя кой съм сега.
И тогава няма да успея да унищожи дупката веднъж завинаги.
Защо целуваше Марта?
Не сме свободни в това, което правим, защото не сме свободни в това, което искаме.
Не можем да надвием дълбоко в себе си. -Спри.
Спри се.
Моля, спрете.
Трябва да върна Микел.
Искам всичко да се нормализира.
Искам всичко това да спре!
Все още го правиш.
Тридесет и три години по-късно. Все още го искам.
Но Миккел ...
Баща ни е малка част ... на разтежана болест.
Видях нещата които никой не трябва да вижда.
Съжалявам.
Изчакайте.
Хей! Хей!
Спри се!
Хей!
Но с едно око И се връща в нощта
Някак си започва бъдещето Някой път
Няма да чакам дълго
Любовта се създава с храброст Не мисли за това два пъти
Отиваме на огнени колела Към бъдещето през нощта
Четвъртък, 13 ноември 1986 г. Тежък инцидент
Ела в кабината. ТРЯБВА ДА ПОГОВОРИМ. ПЕТЪР.
Какво иска Ноа?
Всичко започва.
По-старият Джонас ще унищожи дупката, но ...
не осъзнава, че ще е единственият
за да предизвика съществуването ѝ.
Парадоксално.
Цезийът в безполезна машина
няма да унищожи дупката завинаги.
Това го прави на първо място.
Мисли, че е спасител.
Но Клаудия го излъга.
Повечето хора са нищо но пешки на шахматна дъска.
Водена от неизвестна ръка.
Животът им съществува само за жертва за по-висока цел.
Джонас, Микол, децата,
... са нещастни, но необходимите шашки
във вечна война между добро и зло.
Има две групи за да контролира времето.
Светлина и сенки.
Принадлежим на светлината.
Не забравяй.
Въпреки че някои от нас е тъмна природа.
Няма победа ... без жертви.
Докато сме в този момент
трябва да се уверим че всяка стъпка ще бъде повторена
... точно както преди.
Колкото и нехуманно да ни се струва.
Независимо от жертвите ... изисква от нас.
Но повярвай ми,
Другите са тези които са наистина нечовешки.
Изгубиха цялото човечество. Те са в сянката.
Баба, Клаудия, ... е в сянката.
Никога не ѝ вярвай.
Каквото и да казва.
Пътувам през цялото време
Джонас я е вярвал преди и пак ще ѝ вярва.
Джонас мисли, че ще промени всичко,
но е само нейната марионетка.
Не заслужава по-добро.
Времето е безкрайно поле.
Милиони и милиони на заключващи се колела.
Трябва да търпим победа.
Но времето ще дойде.
Ще освободим човечеството от незрялостта му.
От болката.
Сигурно си силна.
Можеш ли да го направиш?
Да.
Време е.
За майка му 1986 г.
Едно две...
Едно две три.
Хей, ти. Ръцете горе!
На земята!
Кой си ти?
Къде съм?
Каква е годината?
Добре дошли в бъдещето.
Превод на субтитрите от Лия Корпър, Тод Дени