Dobro došli u Grand Tour.
Ovaj put vam se ne javljamo s vrha vulkana ili s dna mora.
Ne. Nalazimo se u Berwick-upon-Tweedu, najsjevernijem gradu u Engleskoj.
Misija nam je da pređemo granicu i provezemo se
preko Škotske do Vanjskih Hebrida.
Ovo bi trebala biti jedna od najljepših vožnji na kojima smo bili.
Putem ćemo pokušati odgovoriti na jako važno pitanje.
A pitanje je... U Europi slušamo američku glazbu,
kupujemo američku odjeću, pijemo američko pivo, nosimo američke naočale.
Ali američki auti nikad nisu bili popularni.
Zašto?
Kako bi saznali razlog, svatko od nas kupio je američki auto.
Ja sam odabrao ovo.
5,8 metara dugačak Lincoln Continental serije 5.
Sjećate se Jocka Ewinga iz Dallasa? On je vozio takav.
Debeli Frank Cannon, televizijski detektiv, vozio je nešto slično,
seriju 4 koja je praktički ista. Za vrijeme mog odrastanja
viđao sam Lincoln na TV-u svakog tjedna i onda bih rekao tati,
Tata, zašto imamo Ford Cortinu? Zašto nije želio ovako nešto?
Zašto?
Vidi ovo.
To je Buick Riviera. -O, da!
Sa samootvarajućim prtljažnikom. Da ga zatvorim? -Kad se otvorio?
Kada si stao. -To je značajka modela. Ovo je legendarni
Buick Riviera iz 1971., sa suženim zadnjim krajem.
Što je? -Ne, samo sam zapanjen.
Pitanje je bilo zašto američki auti nisu bili popularni u Europi. -Da.
Je li ovaj auto uopće bio popularan u Americi? -U tome je stvar.
Riviera je bio Buickov odgovor na Ford Thunderbird. Pravili su ih od 1963.
i dobro im je išlo. Prodavali su ih dosta, ne kao i Tunderbird.
1971. odlučili su napraviti nešto posve upečatljivo. Nešto novo i posebno.
Napravili su ovo i svi su ga mrzili. Doslovno!
U reklamama je pisalo, Kao ništa drugo. A Amerikanci su rekli, Dobro.
Ali Jock Ewing, Debeli Frank Cannon, poznate osobe na sve strane.
Clint Eastwood. -Stvarno? -Jeff Bridges.
Stvarno? -Da. -Obojica su ga vozila? -Bruce Willis. -Bruce... Stvarno?
Znači, Frank i Jock? -Da. Bruce, Clint i Jeff? -Da!
A mi smo i dalje vozili Europom i mislili trebamo li uzeti Allegro ili...
Mi smo imali Allegro karavan kada je ovaj auto postojao.
Što misliš da je May kupio? Ne, preformulirat ću.
Što misliš koji Cadillac je May kupio?
Na kraju...
Nakon 6,1 metara čekanja...
Dobili smo odgovor.
Auto stiže na peronima četiri, pet, šest, sedam, osam, devet i deset.
May? -Da, gospodine? -Pogodili smo da ćeš uzeti Cadillac.
To nije običan Cadillac. To je Cadillac Coupe DeVille.
To je Cadillac među Cadillacima. Vozeći ga osjećam se kao Elvis Presley.
Kao da si mrtav na zahodu?
O, Bože, koliko bordo boje je moguće staviti u auto? Kao američki motel.
Sigurno su pokupili svu bordo boju na svijetu. U koju boju da obojimo sjedala?
Bordo. -A upravljačka ploča? -Bordo. -Dobra ideja.
Ali prekidač na kraju ručice tempomata je bordo.
Nadao sam se da to nećeš uočiti. -Je li otpao?
Moram priznati da sam bio malo glup. Vozio sam i u retrovizoru sam primijetio
komad krhotine koji leti cestom. Pomislio sam, To je nevjerojatno.
Ta krhotina ima istu bordo boju kao i moj auto.
Ali nisam ni pomislio da je meni otpala.
Idemo vidjeti tko ima najveći. Motor? -Da?
6,6-litarski V8. -Baš slatko! -6,6...
Što? To nije slatko... -A s čime se voziš? Njime pališ motor?
Koliki je motor u tvom? -7,5.
7,5 litara? -7,5-litarski V8! Hajde.
8,2. -Osam? -8,2-litarski.
Najveći V8 motor ikad ugrađen u serijski automobil. -U redu.
Ovaj je očigledno štedljiviji. Koliko konja ima?
Moj? -Aha. -190 KS.
Mislim da konji nisu bitni. -Koliko konja ima? -181 KS.
To je sve? -Da. Iz 6,6 litara. Ne znam kako su to uspjeli.
Moj 7,5-litarski grumen proizvodi 250 KS.
250? -Da. -Kao raketa.
Željni da započnemo naše važno putovanje otkrića,
upalili smo 4,5 tone težak Lincoln,
7,7 tona težak Buick i Bordo planinu
te smo krenuli.
To je to.
Škotska granica. Ulazimo u McŠkotsku.
Ovo je povratak kući za ovaj auto zato što je g. Buick iz Bucika bio Škot.
Ideš kući!
Jeremy, jesi li svjestan da izgleda kao da tvoj auto priča dok se voziš?
Nisam toga svjestan. Prednji branik je 27 km udaljen od vozačkog mjesta.
Vozili smo se zanijemljeni onim što smo propustili u našim djetinjstvima.
Sjećam se da je 1970. grijač bio dodatna oprema u Austinu.
Ovaj auto ima električno podesiva sjedala, prozore
na struju, male prozore na struju, tempomat...
Svemirski brod Enterprise nije imao tempomat.
Pogledajte ovo, automatska klima.
Možete je postaviti na štedljivi način rada, automatski ili dvorazinski.
Dvorazinski. Ne bismo ni znali što to znači.
Da mi je netko pokazao prozor koji se podiže na struju u 1970-im,
onesvijestio bih se. Pogledajte moja svjetla.
Imam garažna vrata za svoje farove.
Kakvo bi mi djetinjstvo bilo da sam se vozio u ovom autu,
a ne u Ford Angliji s rupom u podu? Moj tata bi bio moj pravi heroj.
Imao bih vedar i sunčani izgled.
Da...
Dok smo prilazili periferiji Edinburgha,
priređen nam je tradicionalni lokalni doček.
Trenutno kiši. Baš predvidljivo. U Škotskoj smo 20 minuta?
Vjerojatno škotska policija ne može reći, Gotov si, sunce,
zato što nitko ne bi znao što to znači.
Nije dobro. Vijesti nisu dobre.
Zatim smo odlučili otići u centar grada...
Da vidimo kako će se naši auti nositi sa strmim i uskim popločanim ulicama.
Čekaj malo.
O, moj Bože!
Ovo je nemoguće izvesti.
Problemi s mojim goveđim diferencijalom uskoro su prouzročili još jedan problem.
To sam ja. Auto mi je zakuhao.
Momci, auto mi je zakuhao.
Ajme. Kao John u Mongoliji.
Nakon što sam napokon osvojio brdo, Hammond je
nadopunio auto s dragocjenom škotskom vodom.
Pitajući se kako je Frank Cannon ikad išta riješio,
nastavili smo naše putovanje kroz centar grada.
Dragi Bože, vidite li što je ispred nas?
Da. Baš.
To je pomalo nezgodno, Clarksone.
Koliko sam blizu zidu? -Otprilike ovoliko.
Moram priznati da mi je auto malo prevelik za Edinburgh.
Mislim da možemo reći da je to krivica Edinburgha, a ne auta.
Nema šanse.
Što ako privremeno maknemo ovu kantu?
Ako se sad vratim... -Ako se vratiš moći ćeš smotati i...
Moj je zakuhao! -Doista jest. -Ajme meni. -O, ne.
Pjeva pjesmu smrti.
Odmaknite se.
Ostavivši Hammonda da potraži još vode u Škotskoj,
provukao sam se kroz prolaz i otišao nam pronaći žestoko piće.
Moja vrata sprečavaju druga vrata da se otvore.
Kako se to dogodilo? Zašto mi to radi?
Kako je Frank Cannon ulazio? Ne mogu ući.
Uglađeno.
Predivno.
Nije blokiralo... -Da, ali bilo je dalje.
Stvarno? -Bilo je dalje. -Mislim da je druga kanta bila ispred ove.
Stavi je ondje! -Bila je. -Kako ću...
Ne mogu... Ajme.
Čitav kraj je otpao.
Nakon što smo ustanovili da američki auti imaju nekih problema
u gradskim središtima, vratili smo se na autocestu s tri trake.
Zakon most s maglom. Pogledajte to.
Uskoro smo stigli na lokaciju našeg drugog testa.
Škotski Nurburgring.
To je Brickyard, to je Monza.
Neustrašivi Knockhill.
Ideja je vrlo jednostavna. Škotski auto postavit će referentno vrijeme na stazi
a mi ćemo ga pokušati nadmašiti u našim dvovratnim V8 sportskim kupeima.
Jedini problem je koji škotski auto da uzmemo?
Imp u stilu 911-ice sa stražnje postavljenim motorom?
Talbot? Avenger?
AC 3000ME? Ili možda mali Scamp?
To je švedski stol savršenstva. Doista jest.
Nakon puno razmišljanja, odlučili smo se za vrućeg Hillmana.
A za volanom smjestili smo staru prijateljicu.
Evo ga, leteći krug. To vrijeme mjerimo.
To je 1,5-litreni motor s velikim ventilima.
Spušten prednji ovjes i ojačani stražnji, 93 KS.
Najveća brzina? 173 km/h.
Treba mu više brzina. -Doista. -Rekao bih da mu to fali.
To je krema škotske izvrsnosti iz 1970-ih.
Evo je dolazi.
Abbie je prošla ciljem s vremenom 1:13,98.
Nakon što smo resetirali štopericu,
oslobodio sam svoju gromadu detroitskog teškog metala.
Ubrzavam do startno-ciljne linije, nadam se oko 110 km/h.
Nisam uspio. 109 km/h. Bit će dovoljno.
Skrećem.
Kriste. Skoro sam pao na suvozačko sjedalo.
To je jedan od... O, nebesa mu.
Rasturam ovuda.
O, ne. Malo sam izašao izvan staze, ali opet sam se vratio.
O, ne, sjedalo mi je propalo.
Ima puno lufta.
Hajde. Brzina! A sad i snaga.
120 km/h! To je skoro 128 km/h!
Nakon ovog festivala uvijanja i podupravljanja,
mislili smo da će Jamesov 8,2-litreni Cadillac biti brži.
Međutim...
Hajde!
Ne mogu vjerovati da ovako veliki motor može biti tako spor.
Taj problem zajedno s Jamesovim ležernim stilom skretanja...
Piše da kočim pa ću slijediti taj savjet.
I njegovo legendarno pamćenje izgleda staze...
Što ide poslije? Ne sjećam se.
Nisu rezultirali najbržim krugom. -Lijepo.
Nakon što je Carroll Shelby završio,
bilo je vrijeme da Buick ponovno učini Ameriku velikom.
Idem nevjerojatnih 112 km/h. I prelazim preko starta.
Samo ću ga uvaljati.
Ima dosta podupravljanja.
Izgleda kao američki auto u filmovima, a to je baš ono što sam želio.
Ja sam... Da.
Nakon što smo odvozili krugove bilo je vrijeme da vidimo je li američka snaga
pobijedila škotski Hillman.
Vrijeme koje moramo nadmašiti. -Da? -1:13,98.
James May... -Da? -1:31,99.
17-18 sekundi sporije od Hillman Avengera.
A imao si skoro 7 litara veći obujam? -Da.
Ja sam odvozio za 1:21,47. -Ajme. -Richard Hammond...
Da? -1...
18,77. -Što to dokazuje?
Zanimljivo. Mislio sam da će moj biti brži od toga. -Ja nisam to mislio.
Ali ti nisi jako brzo vozio. -Vozio sam najbrže moguće. Jednostavno je udoban.
Imaš jedan brojčanik u autu, a to je brzinomjer. A to je
jedina stvar koja ti ne treba. -Da. Pa je ni auto ne treba.
To ga ne zanima. -Smiješno mi je
da je ovo prva staza na kojoj si vozio i ništa nisi udario.
Tako je. -Bože, nisam. -I auto ti je na pravoj strani.
Hvala vam. -Svi možemo tome zapljeskati. Dame i gospodo, Richard Hammond.
Godinama to radimo i... -Inače bi mu bolničar rezao hlače
i išao bi u bolnicu. Ja bih zvao njegovu ženu.
Bok, Mindy. Da, znam. Opet je to učinio.
Poruka od g. Wilmana.
Čini se da se nekakav virus širi. Gdje je on bio dosad?
Netko mu je ponovno dao da pročita novine, zar ne?
Bude opasno kada pročita vijesti.
Večeras nećete moći odsjesti u hotelu.
Našao sam vam alternativni smještaj na stazi.
Gdje?
Ajme meni.
Moglo bi biti zabavno kampirati.
Nakon što smo se smjestili krenuli smo na tradicionalnu
škotsku večeru koju je pripremio naš domaći kuhar.
Što je to? -Svinjski odrezak. -Što je ono? -Grašak.
Što je ovo? -Mislim da je to mrkva. -Pohana mrkva?
Da. -Ovo nije mrkva. To je kobasica! -Možda i jest kobasica.
Unutra negdje je bila kobasica.
Nije loše? -Osjećam kako postajem zdraviji.
Srce mi zahvaljuje. -Kakav je grašak? -Grašak?
To je hrpa graška. -Tako ga je puno lakše jesti.
Istina. Grašak je teško za jesti, ali kada ga ovako pohaš...
Ističe slatkoću graška.
Nakon što je večera završila i bilo nam je zlo,
odlučili smo gledati utrke na laptopu g. Wilmana.
Koliko ih je naručio? Nema šanse da će to odgovarati.
Jeste li primijetili da je ovo tipkovnica g. Wilmana?
Pogledajte istrošena slova A, N i L.
Možda često šalje poruke svom prijatelju Alanu.
Baš. -Znam da će puno gledatelja pomisliti
da je glupo staviti naše tenkove na europsku stazu protiv europskog auta.
Očito je da će europski auto biti brži. Iako... -Postoji povijest ovdje.
Nevjerojatno je da na stazi Goodwood i dalje održavaju utrke s autima...
Da, pogledajte to. -Iz 60-ih. Ima različitih klasa auta.
To je veliki Studebaker. -Taj je težak.
To je Ford Galaxy. A tu je i Lotus Cortina.
Dvije Lotus Cortine. I Miniji. A utrkivanje oduzima dah.
Pogledajte!
Pogledajte driftanje na četiri kotača s Lotus Cortinom.
Lotus Cortine su imale 130 KS? -Da. -Koliko je Galaxy imao?
425 KS. -425? I to je sasvim jasno.
Evo ga. Spremni. -Približava se gromadi Galaxyju.
Mogu li proći? -Ne mogu. -Pogledajte ga. Nestao je.
Pobjegao mu je jer ima više snage. -I opet mu se približio u zavoju.
Pokušat ću još jedanput. Nastavit ću se približavati.
Čim izađe na ravno, pobjegao je.
A sad... -Dobro se odvojio.
Želim reći da američki auti poput naših nisu nužno sporiji. -Ne.
Na stazi od europski auta jer su brži na ravnom.
Evo Minija! Ima oko 130 KS.
Kao da terijer napada dobermana. 425 KS protiv 130!
Evo ga opet. Maše mu. -Doista mu maše.
Idućeg jutra su nam rekli da zbog problema s COVID-om
kamp kućice moramo povesti s nama.
Dok je čovjek ugrađivao kuke,
mi smo ih sređivali da budu u skladu s našim autima.
Kako bih istaknuo i poboljšao amerikanstvo
mog vozila, svoj kamper sam pretvorio u
u najameričkiji i jedini cool kamper ikad napravljen. Airstream.
Pogledajte ga.
Ja sam išao na izgled lowridera.
Ovo je uglađena prikolica. Iako je velika.
30 cm je duža od londonskog autobusa, ali je manje sportska.
Moraš priznati da je prilično retro-genijalno.
Ne, izgleda kao kamper prekriven aluminijskom folijom bez razloga.
Zaista je zaluđeni čovječuljak, zar ne? -Gledatelji, ja sam imao najbolju ideju.
Problem s kamperima jest da su ružni.
Svi su parkirani zajedno na polju. Svi izgledaju kao hrpa bijelih kutija.
Izgledaju kao hrpa plastičnog posuđa.
Ja sam svog obojao crno-bijelo i stavio mu vime.
Doista ima vime!
Iza nas je bila ogromna kolona kampera...
Vozili smo po stalnom škotskom pljusku.
Možemo li uskoro stati na benzinsku? Na rezervi sam.
Ne znam kako si ga potrošio na stazi, ali potražit ćemo benzinsku.
Ovo je postalo jako škotski! -Trenutno je jako hladno.
Nakon što smo ustanovili da je trošio ekoloških 35l na 100 km,
James je najavio da je vrijeme za njegovo jutarnje sređivanje
što je značilo da mora parkirati auto.
Moram ići onamo s onom rukom.
Ovo ide tamo ili tako nešto.
Što to radi? Kako je uspio doći tako daleko...
U njegovu obranu, ovo je jako uzak parking.
Nakon što je odlučio da je dosta dobro, James je otišao obaviti svoj posao.
Mi smo ga čekali ako i inače.
Izgubim oko sat vremena dnevno čekajući ga da obavi svoje...
Imamo vremena za večeru. -Dok pročita novine i riješi križaljku.
Ako je riješi. Rekao bih da imaš sat vremena.
Što je?
Ovo je genijalno.
Zašto koriste tako duga crijeva na vatrogasnim kamionima?
U slučaju da je požar udaljen.
Dobro. Ovo je...
Uvijek mu možemo reći da je brtva na krovu curila. -Da.
To. Ako ste nam se upravo pridružili, ovo je teško za ispričati.
Vjerojatno trenutno rješava tri-dolje.
Znaš kad su vikali Opasnost! u ratu? -Da. -Ne.
Možeš li zamisliti da je bio pilot Hurricana? -Ne.
Mislim da si pri kraju, Hammonde.
Mislili smo da James neće otkriti naš nestašluk dok se ne odveze.
Međutim, nismo morali čekati tako dugo.
Sigurno je bijesan.
Isuse! -Krovni prozor ti je bio otvoren.
Da. -Baš si smiješan.
Iako se divim vašoj domišljatosti i izvedbi,
ovo je bio nizak udarac na ovakav dan.
Već sam bio mokar i mogli ste izvaditi moje osobne stvari.
Nije li smiješno kako tri osobe mogu imati različite poglede na istu stvar?
Ja sam mislio da je to bila jako dobra ideja. -Ja također.
Većina tvojih osobnih stvari je ionako gumena.
O, Bože, curi voda. Kako je moguće da mi vjetrobran curi?
Uopće me nije briga.
Nekoliko kilometara kasnije sišli smo s glavne ceste i krenuli prema
udaljenom centru Škotske kako bi obavili neka znanstvena istraživanja.
Istina je da volimo naše aute. Karizmatični su i zanimljivi.
A James i Richard trenutno posjeduju američke aute. Oboje imaju Tesle.
Ali ne sugeriramo da su svi američki auti dobri zato što nisu.
Neki od njih su grozni.
Idemo duboko u škotsko selo
kako bi izveli važan eksperiment.
Tko je radio najgore aute, Sovjetski Savez ili Amerikanci?
Sovjetski savez predstavljaju FSO Polonez 1,6,
Lada Riva 1200 i Zastava GTL 55.
A SAD predstavljaju
Chrysler Voyager, Chrysler PT Cruiser od kojeg mi je zlo,
i Pontiac Aztek.
Organizirat ćemo utrku na ovom polju. Nas trojica u američkim autima
i tri naša najmlađa, odnosno potrošna, istraživača u sovjetskim autima.
Pravila su jednostavna. Prvi koji ispadne je pobjednik.
Čekaj, pogrešno si rekao. -Što?
Prvi koji ispadne je pobjednik? To nema smisla. -Ima.
U ni jednoj utrci u povijesti nije pobijedio onaj koji je prvi ispao.
Pokušavamo naći najgori auto. Najgori auto će se prvi pokvariti. -U stvari...
U pravu je, zar ne? -Gubitnik je pobjednik.
Tako je. -Razumijem. -Dobro.
Pod laganim rominjanjem,
obračun Hladnog rata je započeo.
Gledatelji, ovo je prvi monovolumen na svijetu.
Ali najvažnije što morate znati u vezi s njim jest da je na Euro NCAP testiranju
osvojio... Gdje je mjenjač? Nula zvjezdica.
Jedini ljudi koji su kupovali ovakve Cruisere
su isti ljudi koji u uredima imaju natpis,
"Ne moraš biti lud da bi radio ovdje, ali pomaže."
Imam 3,4-litreni V6 sa 185 KS.
I to je kraj dobrim vijestima. Sve ostalo u vezi ovog auta je odvratno.
Za vrijeme predstavljanja 2000., otkrili su prvi auto
a publika je uzdahnula i počela se smijati.
Kad je Walter White u Breaking Badu dobio da ga vozi,
auto je pažljivo odabran kao glumac. Željeli su ga prikazati kao gubitnika.
Ništa ne govori gubitnik bolje od Pontiac Azteka. Lada!
Tada sam odlučio da bih pobijedio u utrci
moram udarati druge aute i nadati se da ću proći gore.
Evo me.
Sranje! Nisam uspio.
Uskoro su moje kolege dobile istu ideju. -Evo ti malo ovoga.
Hammond pokušava razbiti Aztek. Nemoguće je reći, tako izgleda.
Moram se nekako zabiti u Aztek tako da razbijem svoj auto.
Evo je! Nesreća! Evo je!
O, ne, PT Cruiser je još živ!
Nastavio sam se zabijati u teški Aztek
dok nisam postigao posve suprotno od željenog.
Stao je.
Mislim da se definitivno zapalio.
Gospodo, možda imamo pobjednika. -O, ne. Ne!
Da!
To!
Zatim se pretvorilo u borbu na smrt za drugo mjesto.
Mali komunistički gad.
Meta naciljana.
Nesreća! I uskoro sam opet dobio pogrešne rezultate.
Ne!
Ne! -U kvaru je.
Ovo je bilo gadno.
Zašto moj auto i dalje radi?
Svi znamo da je ovo najgora stvar koju je čovjek napravio.
Hajde, izbaci me. Izbaci me.
Taj FSO je čvrst.
Da! To je već nešto. To je bio veliki udarac.
Ali opet... Je li FSO ispao? FSO je ispao?
Ovo je katastrofa. Kako bi stvari bile još gore...
Ne, May je uprskao.
Sada smo ostali samo James i ja.
Dva Chryslera bore se za posljednje mjesto.
Oba auta su bila previše oštećena da bi se sustigla.
Bilo je samo pitanje vremena
koji će se prvi pokvariti.
Pokvari se! Pokvari se!
Zapali se! Preokreni se! Briga me! Samo se pokvari!
Taj zvuk je za temperaturu. Gubim snagu. -Da, zakuhao sam.
Mislim da kuham. Uskoro će motor zaribati.
Izgleda da sam izgubio treću brzinu koja je ovdje najkorisnija.
Otišao je mjenjač. Mislim da sam gotov.
Ne! Pogledaj moju kazaljku temperature! Ne!
Nemoguće. Ne želim ovo.
Jesi li ispao ili izmišljaš? -Ne, ispao sam.
Želio sam da ovo bude najgori auto. Ali završio je posljednji.
To je šesti najgori auto ikad napravljen. -Zaboravio sam pravila.
Tako je. -Pobijedio si što znači da si izgubio. -I dalje vozim što znači da
sam izgubio. Umjesto da još sat vremena Jamesu objašnjavam pravila,
proglasili smo Aztek pobjednikom
i uz Hammondovo navigiranje, krenuli smo natrag na A9.
Tražimo prokleto veliku cestu.
Međutim, prije nego smo shvatili da smo izgubljeni,
moj Lincoln je počeo raditi što PT Cruiser nije htio.
Zašto moj motor... Imam problema s paljenjem dok se penjem uz ovo brdo.
Hajde.
Hajde, autu, molim te.
Stali smo na farmi kako bih mogao obaviti popravke.
Provjerit ću karburator.
Dok sam vadio svoj opsežan set alata, James je pristavio čajnik.
Čaj? -Hvala. -Želiš li...
Jako lijepo. -Moram priznati... -Želiš li mekani kolač?
Ono djeluje. -Doista. -Što djeluje?
Točno. -To je moj kamper.
To je puno bolje.
Konačno, moji popravci su bili gotovi.
Potrgano. -S tim bi se mogao zabavljati satima.
Zašto ne ide gore? Ludost.
Zadnje čega se sjećam da sam bio u 30-ima. Kasnim 30-ima.
I odjednom stojim u polju i dalje gledam... -Kako je ovo moguće?
Ovo je genijalno.
To! -Kakvo postignuće.
Sljedeća stvar je... -Gdje idemo? -Nema mobilnog signala.
Moramo naći A9.
U Škotskoj se ne može orijentirati pomoću Sunca. -Ne.
Ni po oblacima jer se kreću.
A da krenemo...
Nakon što smo se odlučili za tu opciju, imao sam nekoliko malih nesreća.
O, Bože.
Ali uskoro smo bili u pokretu, a Tragač Hammond je bio na tragu.
Svakog trenutka stižemo na T-raskrižje i onda slijedi mala cesta,
a zatim velika cesta.
A zatim se ništa od toga nije ostvarilo.
Eno rupe.
Čini se da nas je Hammond doveo na reli stazu.
Je li ovo A9? -Ne.
Nema kamera za nadzor brzine. Tako znaš da nismo na A9.
O, ne! Sranje!
Što je?
Žao mi je! To je bilo urnebesno!
Dame i gospodo, što nedostaje ovom prizoru?
Bilo je epski! -Nikad nisam vidio takvo nešto.
Kuka je otpala? -Da. -Kuka je otpala.
Ajme. To je... -Da to staviš u Tom i Jerry crtani, bilo bi apsurdno.
Što da se to dogodilo na A9? -Bilo bi vike.
Gdje ću spavati večeras? -Ondje. Tamo ti je kamper.
Odlučili smo napustiti moj kamper
i nastaviti putovanje iza Richarda Blomquista.
Vozi na vrh planine i misli da će pronaći cestu A9 na vrhu.
Dobro si ga zabacio, Hammonde.
Rep malo zanosi i psa.
Ajme meni, nešto je pošlo po zlu.
Jesi li vozio prebrzo na šljunčanoj cesti? -Da.
Ne mogu si pomoći. Šljunčana cesta... -Ako se otkopčaš...
Učinio je to. -Jesi li se otkopčao? Jesi.
To je...
Ako se izvučeš, Hammonde... -Da? Ne! -Evo ga. -Ne!
To je uspjelo.
Otkopčao sam je. -Oslobodio si se. Možeš izvući auto.
Zaglavio je. Nasjeo je na rezervoar. Pogledaj.
Ovako stvari stoje. Imamo jedan kamper koji je razmočen. -Jako vlažan.
Nije nam dopušteno odsjesti u hotelu čak i ako ga nađemo. -A nećemo.
Što ako odsjednemo u dvorcu?
Nema pravila da ne smijemo odsjesti u dvorcu, zar ne? -Ali nema dvorca.
Nalazimo se u Škotskoj. Ima ih svakih 300 metara.
Prazni su jer ne smiju koristiti druge kuće. Dvorci su uvijek druga kuća.
Osim ako si dio Kraljevske obitelji. -Moguće da si na tragu nečemu.
Samo moramo naći dvorac. -Naći dvorac.
Nakon što smo to odlučili, izvukli smo Hammonda iz jarka...
I krenuli smo tražiti dvorac.
James, nikad nisam mislio da ću ti to reći, ali otpalo ti je vime.
Nemoj mi to više ikada reći.
Teren je bio jako grub.
Sranje. -Koji vrag?
Genijalno.
Napravio sam štetu na podvozju.
Ali na sreću, nakon samo 3 km...
Našli smo ono što smo tražili.
Ovo je idealno.
Smjestili smo se kako bi prenoćili u tuđem dvorcu.
Idućeg jutra, nakon što smo se divili pogledu,
James je otišao u kuhinju kako bi pokazao svoje kulinarske vještine.
To je pohani kedgeree.
Imate haringu, kuglicu riže i jaje.
Sve je pohano? -Tako je. Uživajte. -Zaintrigiran sam.
Veličanstveno. Svaka čast.
Naš posao na ovoj misiji je...
Što je?
Ima zanimljiv okus. -Ovo je izazovno.
Haringa je dobra, zar ne?
Volim haringe kao i tijesto. -Volim i ja haringe. Volim i tijesto.
Volim i sljez i lijepu olovku.
Ali ih ne želim u jednoj velikoj grudi. -Nešto sam razmišljao.
Posao nam nije bio da ukrademo nečiju kuću i da pohamo sve što nađemo.
Moramo shvatiti zašto američki auti nikad nisu bili popularni.
Ljestvica nepopularnosti. 1970-ih u Britaniji smo
kupili devet i nešto tisuća američkih auta.
Kupili smo 247 tisuća sovjetskih auta.
Uspjehu sovjetskih auta u Britaniji doprinijela je Narodna republika
Južni Yorkshire. -Tako je. Ondje su ljudi uglavnom kupovali Lade. -Da.
Što smo ustanovili do sada? Da volimo naše aute.
Volim svoj auto. -Volimo ih, ali imaju mana. -Dosta velikih. -Jako velikih.
Teško je upravljati njima u većini Britanije. -I tvoj je jako nepouzdan.
Kitnjast je. -Ali to su naši auti. Ustanovili smo i
da malo manji auti poput PT Cruisera, Azteka i slično,
najgori auti, među najgorim ikad napravljenim.
Obično smeće. -Ali ne smijemo zaboraviti
da je Amerika napravila neke genijalne stvari.
Inspirirani ovim katalogom odabrali smo naše najdraže muscle aute
i zatim ih iskoristili za nešto drugo što je Amerika popularizirala.
Pizza.
I dalje kažem da možeš imati ananas na pizzi. -Ne možeš. -Sa šunkom.
Sloppy Giuseppe, to moraš uzeti. -Ne, sa šunkom. -O, Bože. -Bez ananasa.
Upravo sam se sjetio nečega. Znate mog prijatelja Johna? Svi ga zovu Tramp.
Pozvao nas je na jednostavni vikend za gađanje. -Kad?
Moramo biti tamo za 37 minuta.
Što? Od Pizza Expressa do Trampa za 37 minuta? Nemoguće.
Ili je?
Bilo je puno odličnih snagatora tokom godina,
ali ovaj je moj omiljeni, Mustang.
Mustang je bio najbrže prodavani auto svih vremena.
Rekord koji nikad nije srušen.
Prodali su ih 22 tisuće prvog dana!
Ovaj model, GT500, napravljen 1967.,
i ne mogu se sjetiti koji drugi auto bi bolje pristajao ovom trenutku.
Televizija u boji je tek stigla.
Svemirski program Apollo je bio u začecima.
Svi smo slušali Sgt. Peppera, Fleetwood Mac i Jimija Hendrixa.
Ali u Americi obiteljski čovjek si je mogao priuštiti 7-litarski Mustang!
Gledatelji, ovo je Chevrolet Camaro Z/28 iz 1969.
Bio je to Chevroletov odgovor na Mustang za kojeg su mislili da je malo običan.
Pa su smislili nešto bujnije.
Ovaj snagator se osjeća posebno poljoprivrednim.
Vjerojatno Amerikanci to nisu shvaćali. Ali mislim da jesu.
Mislim da su znali, ali su mislili, Nije bitno, zabavan je.
To je bilo odlično u vezi Amerike toga doba.
Optimizam, nada, besramna potrošnja.
Britanija je vidjela Mustanga i ostale aute koje je inspirirao,
kao što je ovaj, i pomislila je, I mi ćemo pokušati s tim.
I dali su nam Capri koji je bio dostupan s 1,3-litrenim motorom.
Zašto smo bili tako blagi?
Dodge Charger, jedan od mojih najdražih auta i jedan od velikana.
Posebno ova druga generacija iz 1968.
poznata po Bullittu i Majstorima opasnosti.
Pogledajte ga, vrišti "legenda."
Charger je bio usmjeren na mlade ljude.
Danas bi to značilo da naprave mali i
bezličan auto koji je nevidljiv i ima motor iz šiljila.
Onda je to značilo da ima ogroman V8 motor, otvore na haubi i široke bokove.
Bili su zabavni.
Što je uopće jednostavni vikend za gađanje? -Nemam pojma.
Mislim da nitko na svijetu to ne zna.
Svi su drugačiji. -Momci?
Da?
Crkao je.
Hammonde, nemoj to raditi. Skoro sam imao srčani.
Odvojila se kočiona čeljust, polomila je felgu što je zaglavilo mjenjač
te je zbog toga eksplodirao motor. Ali pošto je sat otkucavao,
morali smo ostaviti najnesretnijeg britanskog vozača i nastaviti dalje.
Ovo je ludo. Kao da vozim Barnardski dvorac na pregled vida.
No unatoč tome, uspjeli smo stići od Pizza Expressa do Trampa za 37 minuta.
Uspjeli smo.
O, da.
Iako smo stigli na vrijeme, postojao je problem.
Nisam siguran da se uklapamo u ovaj jednostavni vikend u gađanju.
Moglo je biti i gore.
Što si to odjenuo? -Znam. Pretjerao sam.
Znojim se od sramote. -Imaš sreće. Nakon onoga u Argentini, ne mogu se znojiti.
Stvarno? -Ne. -Ne možeš se znojiti? -Ni malo.
Inspirirao me moj auto. Zavarao me.
Poruka od g. Wilmana. Dugačka.
Konačno ste otkrili glavni problem posjedovanja
američkog auta u Europi, sramotno je.
Ne uklapamo se. -Pomalo. -Ne odgovara.
Ali kad bi postojala zajednica gdje zaljubljenici u američke aute
mogu živjeti pored ljudi koji dijele istu strast, to ne bi bilo sramotno.
Osnovao sam gradić na Vanjskim Hebridima gdje ljudi mogu raditi upravo to.
I tamo ćete se sad zaputiti.
Misli na nešto slično grupi podrške za ovisnike o drogama.
Ideš tamo znajući da su tamo i drugi poput tebe.
Točno. Pojaviš se ovdje s ovakvim autima, kao što smo mi napravili.
Glupost, zar ne? -Ljudi govore, Dragi Bože, Darren, Gary i Kevin su stigli.
Ali ako postoji zajednica...
Bili bismo među svojom vrstom. Možeš reći, Mogu li dobiti burger?
Možeš dobiti sir na svemu. -I jagode na svom rublju. -Tako je.
Možeš to reći. -I nitko te neće čudno gledati jer svi to rade.
Svi su na istom. -Genijalno. -Svaka čast, g. Wilmane.
Nije loša ideja. -Upravo sam pomislio...
Ako idemo na taj otok gdje je sve američko i svi voze američke aute,
zašto ne bi napravili naše aute više američkima?
Znam da je tvoj Cadillac jednako američki kao i orao načinjen od sira,
ali učini ga više američkim. Modificirat ćemo
ih i doći ćemo na otok u vrlo američkim autima.
Bit će jako sretan. -Trenutno jedino razmišljam o orlu načinjenom od sira.
Dva dana kasnije
krenuli smo na putovanje dugo 320 km
do Hebridskih otoka g. Wilmana s našim novo modificiranim autima.
Objasnit ću vam što sam napravio. Prvotno sam se usredotočio
na popravljanje stvari. Brisače sam popravio najbolje što mogu.
Upotrijebio sam rashladno sredstvo bez vode kako bih riješio
problem pregrijavanja. I onda... ako pobliže pogledate,
ugradio sam ogroman kompresor koji viri iz haube.
Dobivam dodatnih 100 KS pomoću njega.
Pošto sam stavio kompresor sprijeda,
trebao sam nešto da ga vizualno ujednači.
Otraga sam stavio spojler u stilu Plymouth Road Runnera.
Pozdrav, gledatelji. Preradio sam svoj Cadillac Coupe DeVille u lowrider.
7,5 cm niži sprijeda i 5 cm niži otraga.
Za to su zaslužne ojačane opruge sa Land Rover Defendera.
6,3 cm široki auspuh montiran bočno.
Ovo je već bio jako cool i opušten auto.
Sad je još više cool i još opušteniji.
Možda sam ga previše spustio.
Na autu su sada gume za teške uvjete s bijelim slovima i odlično rade.
Riješio sam i probleme sa snagom ugradivši sustav nitra.
Savršeno je jednostavan. Umjesto miješanja goriva s običnim zrakom
prije ubrizgavanja u motor, miješa se sa mješavinom dušika i kisika.
Isprobajmo ga. Uključujem sustav pomoću prekidača.
Punim spremnik. Palim.
Nema nikakve razlike. Zašto nema razlike?
Jesi li napravio prerade na sustavu ubrizgavanja
goriva osim što si ugradio nitro? -Jesam.
Što si napravio? -Mnogo stvari.
Nije ništa napravio, zar ne? -Jesi li prilagodio paljenje?
Pomjerio sam ga unaprijed.
Što bi se dogodilo da ništa nisam napravio s tajmingom paljenja i slično?
Mislim... -Napravio bi slabu smjesu i vjerojatno bi rastopio klipove.
Imat ću dobar pogled na eksploziju odavde ako je budem vidio od kompresora.
Ako je budeš vidio? Stvarno ti smeta kompresor?
Samo u određenim smjerovima.
Primjerice ako gledam naprijed onda mi blokira pogled.
Ne može ništa vidjeti.
Kasnije sam otkrio još jedan problem uzrokovan preradama.
To je moja guma.
Zvuk guma koje stružu po karoseriji.
Ovaj put sam stvarno uprskao.
Nastavili smo naše putovanje sjeverno
protiv poznate kulise škotskog vremena.
Bog je stvarno uprskao sa Škotskom, zar ne?
Pogledajte to, moje najbolje djelo. Sad će stalno kišiti.
Napravio je nešto predivno i prekrio ga otrcanom starom plahtom u vidu vremena.
Zanimljivo je da u islamskom svijetu
stvari ne mogu biti savršene jer je samo Bog sposoban za savršenstvo.
Ali u Kršćanstvu mislimo da Bog unosi neke nesavršenosti i mane u svijet
kako ne bismo bili zaslijepljeni i izluđeni njegovom ljepotom.
Ulaze li ti ispušni plinovi u vozačku kabinu kroz bočne ispušne cijevi?
Počeo je s tim da je zanimljivo
i nastavio je s nezanimljivim stvarima idućih 10 minuta.
Naposljetku kiša je prestala što je značilo da možemo
uživati u lijepom pogledu dok je Hammond popravljao auto.
Što je? -To je probušeni rezervoar. Mislim da to ne možemo zanijekati.
Možeš li doći do onog sela? -Vjerojatno. -Imaju servis za zavarivanje rezervoara.
Teško je zavarivati rezervoar. -Treba biti oprezan.
Moram naći nešto s čime ću ga pokrpati. -Ljepljiva vrpca?
Zanimljiv prijedlog zato što benzin rastvara većinu ljepila.
Da, James, zanimljiv prijedlog. U međuvremenu se cijedi krv mog auta.
Nakon što smo riješili problem s nikotinskom žvakaćom gumom,
prestali smo gledati okoliš i provezli smo se njime.
Stvarno mi se sviđa ovaj auto. Sviđa mi se kako sada izgleda.
Oduvijek mi se sviđao izgled, a sad mi se sviđa još više.
Iznimno je udoban i ima Cartierov sat što je stvarno predivno.
Dirnuo me taj sat, dirnuo me svojom ljepotom.
Koliko auta iz naših emisija smo zadržali?
Ja sam zadržao Olivera, Opel Kadett.
Ja sam zadržao Alfu, Bentley i Excellent.
Ja sam jedino zadržao buggy za plažu. -Ne puno od nekoliko stotina.
Mislim da znam o čemu razmišljaš. -Doista želim ovaj Lincoln u mom životu.
Ne želim ostaviti svoju Rivieru. Volim je. -A Cadillac?
Priznajem da mi se možda uvukao pod kožu
i da ga stvarno volim, posebice kao lowrider.
Kako je noć padala, našli smo najbliži dvorac u kojem ćemo odsjesti.
Te noći Hammond i ja odlučili smo zamijeniti
Jamesov nedostajući pokrov za kotač.
Idućeg jutra bio je jako zahvalan.
Clarksone!
Ovo je prilično jadno napravljeno. -Čekaj malo!
Dvije američke zvijezde na tvom američkom autu, to je poboljšani pokrov.
Mogli ste se potruditi da bolje pristaje. Kakvi su ovo...
Samo ste ubušili te ružne samourezive vijke u moj Cadillac.
Ali je popravljen.
Dok smo išli prema američkom otoku g. Wilmana,
naišli smo na važnu cestu za nacionalne zaljubljenike u aute.
Ovo je britanski prijevoj Stelvio.
Applecross. Tako se zove.
Ovo je prilika da saznamo kako će se naši auti nositi s brdskom cestom.
Uskoro će se dogoditi znanost. -Slažem se s tobom. Znanstveni eksperiment.
U redu, idemo.
Dragi Bože.
Da, to je problem.
Ne vidim kroz vjetrobran jer se magli.
A s druge strane brisač ne radi. Ali i da vidim kroz vjetrobran,
s druge strane je kompresor koji zaklanja pogled.
Nemoguće je išta vidjeti.
Ovaj specifični američki auto se malo pati
s ovim specifičnim dijelom Velike Britanije.
Stižem do oštrog zavoja. Mentalno se pripremam za ovaj izazov.
I evo ga. Lijepo koči.
Prošao je!
Dosta je maglovito.
Ajme. -Što je?
Kako smo završili da vozimo s druge strane ceste?
Uskoro ćemo ući u oblak.
Eventualno stigli smo na vrh prijevoja,
izašli smo vidjeti poznati pogled...
A zatim smo se počeli spuštati.
Izašao sam izvan ceste.
Eto ga.
Kad sam jutros pomislio da odemo na planinsku cestu u našim
dvovratnim V8 kupeima, to nije ovako izgledalo u mojoj glavi.
Trebao sam to znati kada sam obukao kaput.
Ne vidite F1 vozače da sjedaju u bolide u kaputima, zar ne?
Kasnije toga dana stigli smo do otoka Skye.
Nakon što smo ga prošli, ukrcali smo se na trajekt do otoka Sjeverni Uist.
Kada smo krenuli, bavili smo se laganom automobilskom filozofijom.
Smiješno je...
Kada vidite da netko vozi američki auto u Britaniji, znate sve o njemu.
Znate da voli Trumpa, imaju konfederacijsku zastavu u garaži,
piju jedino Bud. Kad vidite da netko vozi Fiat,
ne pomislite da maše okolo i ima čudan odnos s majkom.
Ili za nekog u Volvu ne mislite da se skine gol i valja se po snijegu sa
susjedima. -Ne radite pretpostavke bazirane na nacionalnosti auta.
Tako je. Ali kod američkih auta, to apsolutno radite.
Posve si u pravu. Uzmimo hipotetski slučaj.
Da vidite klasični Mustang, tamnozeleni, i da ga vozi Richard Hammond,
jedino možete vidjeti njegovo lice kako viri iznad volana,
ali i dalje mislite da sigurno nosi kaubojske čizme.
I nosi ih. Jedino što ne radi, a trebao bi,
kao ljubitelj američkih auta je da igra golf.
Da. -Kako to misliš, Da? -Da.
Želiš li nešto podijeliti s nama?
Zovem se Richard Hammond i nedavno sam pohađao lekcije golfa.
Stvarno? -Da. Kupio sam palice za golf i pohađao sam lekcije,
dvaput tjedno na lokalnom golf terenu.
Zašto se baviš golfom? -Čini se da moji kolege uživaju u tome.
Išao sam okolo s njima i probao sam. Bilo je jako teško.
Stvarno je teško. -Briga me. -Pa sam pohađao lekcije.
Imao sam zanimljivi misaoni proces o američkim autima
i odjednom je moj dan uništen.
Netko s kim sam uživao raditi proteklih 15 godina u stvari je čudan.
Na sreću, razgovor je bio prekinut u tom trenutku
zato što smo stigli na izvanredan otok Sjeverni Uist.
Nalazimo se na Vanjskim Hebridima.
Sljedeći otok je onaj na kojem je g. Wilman
izgradio zajednicu za ljubitelje američkih auta.
Uzbuđen sam zbog ideje o mjestu gdje možemo otići s
američkim autima i neće nas biti sramota. To je poput nudista.
Žele trčati okolo bez odjeće, ali to je nemoguće gdje su svi ostali odjeveni.
Osjećali bi se ludo. Zato idu među istomišljenike gdje svi rade isto.
Na kraju stigli smo do obale na drugom kraju otoka.
Ovo je baš lijepo. Pogledajte. -Stvarno moćno izgleda, zar ne?
Kakva je ono hrpetina?
Što je to? -Pitam se je li to neka bina.
To je plastika u moru, eto što je. -Puno plastike. -Pogledaj.
Možda će je ponovno upotrijebiti kad prođe COVID i budu imali
koncert na plaži. -Momci? -Što je? -Dobio sam poruku od Wilmana.
Ono je otok gdje je izgradio zajednicu.
Pretpostavljam da je ona šiljasta stvar dio toga. Vidite?
Ondje? -Da.
Ali da bi došli na otok, moramo izgraditi most od ovoga.
Je li to neka vrsta pontonskog mosta?
Mislim da su puni zraka pa će plutati. -Hoće li izdržati auto?
Možda ako ih bude dovoljno, hoće.
Ovi su već spojeni.
Da, tako izgledaju. -Ušarafljeni su.
Zajedno se zašarafljuju. -To je moja zamisao pakla.
To je ogromni građevinski set.
Jeremy, kao da su tvoj rođendan i Božić zajedno.
Koliko šire od auta mora biti?
Ovisi koliko ih imamo. Moramo preći jako velik put.
Svi auti su široki 2 metra.
Dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam, devet.
Malo manje od 10 stopa (3 m). -Tvoja stopala označavaju stopu? -Ne znam.
Mene je više zanimalo kako će ta zajednica izgledati.
Pretpostavljam...
Pokušavam smisliti kakvi će biti. Bit će motel,
i u svakoj sobi će biti dva prevelika kreveta, bordo posteljina.
Sportski bar sa stotinama ekrana koji prikazuju nešto malo drugačije,
ali ne pretjerano. -Svi će pričati s tobom u liftu.
Dizalu. Sviđa mi se to. -Drago mi je što smo se upoznali.
To kažu kada izađeš iz lifta. Ne poznaš me, tek si me upoznao.
Sviđa mi se to, razgovarate. -Zato što si ti Amerikanac.
Bacili smo se na posao.
Kapetan Nurk kreće.
Ovog treba srediti.
Stali smo samo kako bi se James i ja mogli raspravljati.
To neće uspjeti. -Hoće. Na grubo sam izračunao.
Matematika, James, nema utjecaja na moru.
Naravno da ima. -Misliš li ti da će uspjeti? -Ne baš.
Spuštam. -Spuštam.
O, Bože. To je osigurano. -Dobro.
Popišao si se u svoj čizme. -Jesam.
Ovo je vrlo muževno, zar ne? -Ovo? -Da. -Znam.
Trećeg dana naše misije trebali smo posuditi čamac od lokalnog mještana.
Ovako stoje stvari. Napravili smo ovaj dio.
Hammond će proći čamcem ovuda. Odvući ćemo ga do kraja onoga što smo izgradili
te ćemo spojiti novi dio.
Bio je to jednostavan plan, ali ispostavilo se da
Hammond nikad nije koristio vanbrodski motor.
Povuci uže. -Gdje je uže?
Gore... Ondje. Povuci ga. -Evo.
Radi! Kako da ga pokrenem?
Zakreni stvar. Tako je.
Bojni brod Hammond je krenuo.
Samo polako. Koliko god brzo želiš.
Jesi li spreman? Prvi zadatak, zaveži ga.
Savršeno. Sad me povuci.
Hajde, hajde. Snaga.
Daj mi snage. -Otkinuo si prokleti držač štapova za pecanje.
Nisam ga zavezao za štap za pecanje. Zašto si ga tamo zavezao?
Nisam ga zavezao, idiote.
Jesi li spreman? Krećemo.
Hammond se opet prevrnuo.
Koji... Ajme. Kako je to uspio?
Povući ću te. Začudo, nitko od ostalih mještana nam nije htio posuditi čamac.
Novi dio smo morali vući ručno.
Pogledajte, pomjeram 100 metara mosta.
Sve sam. Voda je baš skliska, zar ne? -Da.
Spreman? Pogledajte to pristajanje. Evo ga.
Nastavili smo raditi ostatak dana.
Moramo povući ovaj dio, zar ne?
Ne, to je... -Dok u kasno popodne
naš most ravan kao strijela nije bio gotov.
Pošto je James bio jedini od nas koji je mislio da će valjati,
Hammond i ja odlučili smo da bi on trebao ići prvi.
Temperatura i pritisak su dobri.
Koje su šanse da će preći? -Rekao bih minimalne. -Zanemarive.
O, Bože, cesta pluta ispred mene.
Vidi kako se pomjera! -Zapravo tone kako se vozi.
Isuse. To je čudno.
Momci, neću vam lagati, ovo se čini malo opasno.
Vozi se iznad 9 metara vode. -U Cadillacu.
Znam da je duboko. Bilo je dovoljno duboko da mi proguta čamac. -Istina.
Sranje. Mislim da mi se auspuh vuče po tlu.
Sad se zabijam u vlastiti most.
Mislim da se nasukao gdje je potonulo.
Ovo je urnebesno.
Mislim da to ne možete vidjeti, ali s one strane kotači su propali,
svaki od njih u ove elemente. Sad sam zaglavljen.
S druge strane auspuh je do poda,
a kraj auspuha je zapeo na spoju. Potpuno je zaglavljen.
Postoji rješenje, ali mislim da nisi spreman to učiniti. -Što je?
Idi i pomozi mu.
To bi značilo četiri tone američkih kopnenih
jahti na istom komadu plastike u oceanu.
Pošto je James bio velika bordo prepreka
našem uspjehu, nije preostalo ništa drugo.
Snaga, povećaj brzinu.
Sranje. Stražnji kraj tone.
Bože, guzica mi je propala. Jedva išta vidim.
Vidim kako se Thunderbird II približava.
Zrak.
Radi.
Morat ćeš me poprilično udariti i nastaviti voziti.
James May, evo dolazim.
Nije uspjelo. Pokušajmo nešto drugo. Vratit ću se unatrag.
I stvorit ću val. -Da?
Kad val podigne stražnji dio tvog auta, nagazi ga.
Evo dolazi.
Kreni, kreni.
Muda i guzice. -Hammonde, možeš li nam doći pomoći?
Mislim da sam gore.
Volio bih da mogu više vidjeti.
O, Bože.
Ne želim opet ići u tu vodu.
Začudo, vozač koji je sklon nesrećama
najviše na svijetu stigao je bez incidenta.
Jeremy, stigao sam. Mogu li pomoći?
Hammonde, imam genijalnu ideju. -Reci.
Ako se obojica zaletimo i zakočimo kako bi stvorili val,
to bi moglo biti dovoljno da ga podigne.
Ili će udvostručiti naprezanje i potrgati most. To nam je jedina prilika.
Ja sam za. Reci kad da krenem. -Ovo zahtjeva preciznu vožnju.
Spreman sam.
Hammonde, jesi li spreman? -Spreman sam.
Moj auto neće upaliti.
O, Bože.
Što je?
Izvještaj, ja sam meso u nesposobnom sendviču.
U redu je, upalio je.
Gospodo, mi smo spremni.
Za tri, dva, jedan, kreni.
Koči sad!
Kreni, kreni.
To! -Uspjelo je. Stvarno je uspjelo.
Jako dobro. Hvala.
Moji ljudi su me prepoznali!
Mislim da je g. Wilman to napravio. -Jest.
Jedva čekam da vidim našu komunu.
Pretpostavljam da tražimo grad u američkom stilu.
Ono je poput Oklahome. Pogledajte.
Krave.
Ovo je izvanredno putovanje kroz cijelu Škotsku,
preko Skye, preko... Morat ću stati.
Za sve mi gore lampice upozorenja. Nešto nije u redu. Auto mi smrdi...
James, doslovno smo... -Znam, ali ne želim odustati 90 metara prije komune.
Želim slavno doći. Dajte mi par minuta.
Kako ga je uspio pokvariti u zadnjih 90 metara? Baš je pravi idiot.
Ne mogu otvoriti haubu.
Hammonde, imam ideju. Doslovno mu nikako ne možemo pomoći
stoga idemo pogledati onu šiljatu zgradu.
Rado. -Krećemo.
Bože, šališ se. Nemoguće. Ne mogu ga upaliti.
Oba su pokvarena. 90 metara od cilja.
U redu, razmislimo. Moj hoće upaliti.
I upalio je. Eto ga.
Nakon kratke vožnje
stigao sam u našu komunu.
Opa. G. Wilman je bio zauzet.
Pogledajte to.
Gađanje laserima, kino.
Vidite ovo, sportski bar.
I 5G na mom mobitelu. Kako je to moguće?
Čudno.
Je li to MG?
Što on radi tu?
Večer, konobar. Molim vas tri čaše Budweisera sa sirom.
Naposljetku pridružili su mi se moji kolege.
Gospodo! Pivo vas čeka. -Evo ga.
Čekaj, čekaj. Stani. Uživajmo u trenutku. -Znam što misliš.
Budweiser! Eto te!
Jesi li znao da su jedino imali Tsingtao?
Stvarno? -Da. -MGD? -Ne, samo Tsingtao.
Naručimo neko jelo. -Da, hrana.
Hrana u ovome. Ne mogu vjerovati da je g. Wilman ovo stvorio.
Kao da sam kod kuće. Moj Buick Riviera je parkiran vani,
a ja sam tu. -Da, znam. -Sve je dobro. -Zapanjujuće, zar ne?
Jede mi se morska hrana i meso. Ne, čekaj...
Monterey Jack. Želim Monterey Jack.
Što?
Momci, nije problem samo u meniju.
Ništa ovdje ne čini se ispravno.
Čudno.
Ovo mjesto je otvoreno samo tjedan dana?
I već je baš svaka stvar ovdje
kineska.
S tim groznim razočarenjem vrijeme je za kraj. Vratit ćemo se.
Ne znamo gdje, ne znamo kada, ali vratit ćemo se. Vidimo se onda.
Puno hvala na gledanju. Zbogom.
Preveo: x200sx
BTC: 1CiXKvoK6nA6eoRkVcA17gV7W4XLU3FPro ETH: 0x03032fc11360fDA899866Af15d53d2C78d6b4730