Zdravo i dobrodošli u zadnji ikad Grand Tour.
Zato što je ovo zadnji put da ćemo Džejms, Ričard i ja ikad raditi zajedno,
Gospodin Vilman je rekao da bismo trebali napraviti nešto značajno.
Rekao je da bi svaki od nas trebao kupiti električni auto srednje klase
i da onda vidimo koliko krugova na M25 svako od nas može da izvede
na jednom punjenju.
I mi smo odlučili da ga ignorišemo i dodjemo ovde.
Da.
Zato, dobrodošli svi u Zimbabve.
I nećemo voziti bilo kakve električne automobile.
Umesto, nas trojica smo odlučili da da ćemo jednostavno kupiti
ono što smo oduvek želeli.
I zato sam ja kupio ovo.
Ovo je Triumph Stag.
Oduvek sam voleo Stag. Voleo sam ga otkad sam bio mali dečak.
Ali nikad nisam mislio da ću imati jednog.
Da budem iskren,nisam mislio da mi je dozvoljeno da imam jednog.
Samo ljudi kao Dejvid Niven mogu da imaju Stag.
Nikad nisam ni vozio jednog, u skladu sa pravilom
da nikad ne trebaš upoznati svoje heroje.
Ali sada jesam, I drago mi je da kažem,
da je apsolutno divan.
O da.
U ovom trenutku, Luis Kolins je stigao.
O da!
Da.
Sada sam ponosni vlasnik tri-litarskog Mark One Ford Capri.
Da li je GT?
Ne, GXL.
-Zašto nisi uzeo GT? -Zato što je ovo bolje.
Ne baš.
Pre nego što sam imao šansu da se svađam Klarkson je stigao,
već napravivši grešku.
Šta mislite o ovome?
Zašto si kupio Lanciu?
Zato!
Pre oko dvadeset godina, vozio sam jednu preko Bocvane,
i dokazao da je idealan auto za Afriku.
Ali kvario se sve vreme.
Da, jeste.
Ali to je bilo sa prednjim motorem.
Ovo je sa srednjim motorem. Ovo je Montecarlo.
I napravio sam nekoliko modifikacija da se prilagodi uslovima.
Da ti ih ispričam, ako mogu.
Ovde pozadi,
308 Ferrari zadnja svetla.
Izgledaju dobro.
- Četvorostruke izduvne cevi. - Lepo.
Delta Integrale točkovi.
Delta Integrale farovi i gril.
I onda, Lotus Blue farba.
Vau. Da li ga išta od toga čini pouzdanijim?
I znaš mi ovo radimo već...
112 godina.
Da, 112 godina. Naučio sam nekoliko lekcija.
Tako da, unutra,
zamenio sam kožna sedišta, koja se zagreju, sa tkaninskim sedištima.
Da.
I vrstom Alcantara trkačkog volana.
I ako, pogledaš tamo dole,
Uklonio sam pregradu za rukavice i zamenio je sa...
- Da li je to frižider? - Da.
Za moja hladna pića. Frižider za moja energetska pića.
- Vau. - To je u stvari poprilično dobro.
Da li ga išta od toga čini pouzdanijim?
Ne, ali će mi biti udobnije.
Imaćeš hladno piće dok čekaš pored puta.
Čini višestruke kvarove podnošljivijim.
- Ne, lepo je. - Apsolutno oduzima dah.
Prelepo je.
I ja sam modifikovao Capri takođe, pre nego što sam ga poslao ovde.
- Da li si? - Ofarbao sam haubu u crno.
Zato što, pogledaj ga, prelep je.
- Da li je GT? - Ne, GXL.
- Zašto nisi uzeo GT? - Zato što je ovo bolje.
- Nije. - Zapravo, jeste. Kao GT je,
Što je dobro, ali sa više, što je bolje.
- Mhm. - Šta?
Sećam se toga sa GXL-a
zato što su stavili kao drvenu kontrolnu tablu u njega.
Tačno.
- Pričali smo o ovome ranije. - Jesmo.
GT je za sport, GXL je za sastanke.
To je upravo tačno.Moraš da razumeš svoju Ford-oznaku hijerarhiju.
Moj otac je imao GXL Cortina zato što je bio menadžment direktor.
Moj otac je imao GXL Cortina.
- Obojica vaših... - Menadžeri?
- Da. - Obojica vaših očeva, moćni,
uticajni muškarci koji su birali sa samog vrha.
I znaš...
Znaš kako je postala ponavljajuća šala,
moj radio nikad nije radio...
Da.
Na bilo kojem od ovih putovanja koje smo izveli. Pa, ovog puta, radi.
Istrpi samnom. Sačekaj reči.
Bio sam DJ, mogu ja ovo. Evo ih. Sad.
♪ Mark One Ford Capri ♪
"Mark One Ford Capri." Voilà.
It's got everything I need
"Ima sve što mi treba." Ima zato što je GXL.
- Sviđa mi se Capri. - Mora, to je zakon.
Svakome se sviđa Capri.
- Modifikacije, Džejms, na tvom Stag-u? - Nijedna.
- Šta? - Nijedna uopšte.
- Zašto bi? - Sačekaj minut.
Nemoj da mi kažeš da i dalje ima prvobitni motor?
Ima.
Gospodin Klarkson je pokrenuo dobru poentu!
Nije svaki Stag,
ali većina Stag-ova, pretpostavljam, je imala prvobitni motor izvađen
i Rover V8 ugrađen.
- Da. - Što je pouzdanije.
Da. Prvobitni Triumph Stag V8 je neverovatan
zato što je pronašao toliko načina da se pregreje
i da se uništi, zato što nije samo jedan.
Pesak za livenje koji je ostao u bloku motora ispuni dizne i onda, beng, pregreje se.
Preterali su. Prozakomplikovali su što je napravilo creva za tečnost previše uskim.
- Tako da se pregreva i vraća. - Da. To su dva načina.
Pametna stvar je, dva cilindarska bloka.
- Da. - V8.
Stavili su davače(senzore) temperature na samo jedan od blokova.
Tako da barem ne znaš kada se pregreva.
Tako da ako se drugi blok pregreje, prvo ćeš saznati o tome sa treskom.
- Ako si u avionu. - Da.
Pilotiran tačno prema nekim planinama.
- Da li bi želeo da znaš? - Zapravo, verovatno ne.
Zašto bi želeo da znaš?
Imaš svoj džin i tonik, gledaš film, lepo se provodiš...
Bum. Ništa...
Ne želim da pominjem tu podmornicu, zato što je to bolesno. Oni nisu znali!
Barem je zadnji program koji ćemo ikad raditi!
- Pa, mislim... - Nije nas briga više!
Koliko smo utehe prikupili iz činjenice da nisu znali?
Bilo je, "O, lepo se provodimo pod morem..." Bum.
Da, upravo.
Možete da pišete, da nas zovete, svakako, da se žalite.
Ali ćete dobiti snimljenu poruku koja kaže:
"Nismo zainteresovani u vaš poziv."
Ili jednostavno okrenite 0800 Odjebi.
"Mi nismo više ovde!"
Nismo ni tamo!
Možemo da kažemo šta god želimo.
Kako otvaraš haubu na ovome?
- Sa ove strane. - Pogledaj koliko je pohabana ta kvaka.
Pohabala se oznaka sa slikom haube na njoj.
- Povuci sa sredine. - Sranje, to je originalni Triumph motor.
To je retko.
Dame i gospodo, dođite i pogledajte. Ovo je zadnji put kako ćete ovo videti.
Original ali i dalje sranje.
O čekaj, poruka.
- O, Gospodin Vilman. - O.
O, Gospode.
"Sada kada ste napunili električne automobile, javite se u South Mimms Services."
On ne zna da smo ovde.
On ne zna, ne, ne zna!
A nije ni bitno, zato što, zapravo,
mi smo već našli izazov samostalno.
Mi smo trenutno na kranje istočnoj tački Zimbabvea,
i putovaćemo 1,200 milja(oko 1900km) do krajnje zapadne strane.
I to je to.
To je to!
- Samo me još jedna stvar brine. - Šta?
Planine? Sve to.
Pa, ja nisam zabrinut zato što, ne zaboravimo,
ovo je iznedrilo 037 Lanciu,
Što je zadnji auto sa pogonom na dva točka koji je osvojio Svetsko Reli Prvenstvo,
pobedivši Audi Quattro.
Nije bilo puno toga u tome, zar ne?
Pa...
Ono što su zapravo uradili je da su rekli možemo ovo da napravimo bazom
fantastičnog reli auta sa par modifikacija,
i isekli su amblem ovde,
i sve odatle do pozadi je novo.
Bez daljeg odlaganja, pokrenuli smo naše pedesetogodišnje sportske automobile
i krenuli da pređemo grubo srce Afrike.
Tako da, po zadnji put...
Idemo.
Ovo je savršen auto za mene da se prihvatim ovog putovanja.
Moj prvi auto je umalo bio Capri.
Bio je reklamiran u lokalnim novinama.
Držao sam sliku njega pored kase
na pumpi gde sam radio u Riponu.
Približavao sam se osamnaestoj.
Trebalo je da bude moj prvi auto. Roditelji su ga kupovali za mene.
Ali kada smo ga pregledali,
ispalo je da je bio ukraden.
Tako da sam uzeo staru Toyota Corolla iz 1976 umesto.
Za putovanje kao što je ovo, ovaj auto je savršen. Lagan je.
Samo je trunčicu iznad metričke tone.
Dosta sile i snage.
Tri-litarski Essex V6 napred. Pogon na zadnje točkove.
Kočnice. Pft... To je to!
Volim da taksometar prikazuje 1,000, 2,000, 3,000.
Na radi, ali da radi, videli bi ste ih prikazanim u hiljadama.
Zato što to zvuči bolje.
U 80-tim, nikad nisam vozio u centralni London na M4 autoputu.
Uvek sam koristio stari Great West Road umesto,
zato što na Great West Road,
postojao je auto salon koji se zvao Karirana Zastava
i nekad bi u izlogu imali Montecarlo.
I ako je bio jedan, ja bih se zaustavio i gledao u njega,
satima, sanjareći.
A sada sam u jednom.
I moj je.
Moj je!
Što se mene tiče, Imao sam samo jednu stvar da kažem.
Triumph Stag.
Bože, vidi taj pogled!
Na znam šta je ali nešto
me tera da želim šoljicu čaja.
Šta...
O čemu je to?
O, šališ se.
Momci? Ne postoji drugi način da ovo kažem, sem da se kvarim.
Izvini?
- O. - Pa, ovo je uzbudljivo.
Ovo je izvanredno zato što Capri ima isti broj pokretnih delova
kao ova flašica vode.
Kao možeš da se pokvariš u Capri-ju?
- O, znam šta je. - Šta?
Motor ne radi.
- Mislim da je motor takođe. - Da.
- A mi smo stručnjaci. - Moja je bila prva hauba da se otvori.
- Šta bismo mi uradili u ovoj situaciji? - Pa, da razmislimo.
Šta bismo normalno uradili?
Naslonili se na auto.
- To je baš vruće. - Bar jednom.
Da li ćemo promeniti životnu naviku?
- Da. - I pomoći mu.
Da, jednom.
Ja sam hteo reći... ne.
Zdravo!
I dalje skot, posle svih ovih godina.
Tačno, 15 milja smo prešli, i spali smo na dva čoveka.
O! Jedna stvar.
Nema samo Ford svoju muziku.
Ovo ima takođe.
Vreme je, mislim, da se počastim sa malo Struggle Jennings
i "Monte Karlom". Idemo.
Neke mlade duše na usamljenom putu
Bez očeva da prate
Monte Karlo
Nekoliko milja kasnije, ipak,
novi instrument se pridružio u ritam sekciji,
i nije bio veoma ritmičan.
Malo je preskočilo.
Preskakanje.
Preskakanje. Preskakanje. Krave.
Ovo je sranje.
Veliki oblak dima se diže sa tvog auta.
Hriste Svemogući.
Da...
Dim, vatra.
To je motor.
Da. Mhm...
Da.
Voleo bih da pomognem, ali ne znam mnogo o
o Italijanskim motorima sa dva bregasta vratila, i moj radi savršeno.
Ako se pokvariš ko će da te ostavi iza sebe?
Pa, to je moja najveća briga. Moraću samog sebe da ostavim.
Temperature i pritisci, u redu.
Samo jedan auto se i dalje kreće, punih 32 milje u putovanju.
Stag.
Nekoliko milja nazad,
Uspeo sam da provalim da je Capri-jev problem bila pumpa za gorivo.
Mali problem ovde.
Nikad nisam video unutrašnjost jednog od ovih dok radi
da bih znao kako treba da izgleda i kako treba da se poredi kada ne radi.
U međuvremenu, Iskoristio sam svoju genijalnost
I razradio kako da rešim Lancijin problem.
Ova stvar na kraju je bila labava.
Ako to zategnem,
to će iskriti kako treba i preskakanje će prestati
i ne sagorelo gorivo će prestati da ulazi u auspuh
i da se pali, i da pokreće požar u mojoj Lanciji.
Kuckajući zvuk. Kakvo je to kuckanje?
Au!
Pošto sam se navikao da me udara struja ovih dana,
Iskoristio sam svoju genijalnost opet,
zamenio žice za svećice...
I uskoro, nastavio sam put.
O! Prede kao mače.
O da.
Krenuo sam u poteru za Džejmsom, nesiguran šta je veće iznenađenje,
kvalitet puta ili stalno menjajući pejzaž.
Ovo su borovi!
U Africi.
Mi smo bukvalno bili na plantaži čaja
a sada su ovde borovi.
Da me je neko poslao tamo i rekao,
"Gde se nalaziš u svetu?" Rekao bi Škotska.
U vremenu dok sam sustigao Džejmsa...
Džejms Mej!
Bio je u podnožju planine,
gde je divan put uskoro postao prašnjava staza.
Pa, znao sam da je bilo previše dobro da bi trajalo .
Prašina, Prašina.
Agh!
Moja usta se pune prašinom.
Ali onda sam se setio da po prvi put ikad,
mi smo kontrolisali svoju sudbinu .
Stani. Stati kada god poželimo. Mr Vilman nije ovde. Brilijantno.
Nema poente voziti dalje... Pa, sada je 4 sata.
Nekoliko milja kasnije, videli smo znak za neka prenoćišta,
Usmerili Hamonda gde smo,
i odlučili da prestanemo sa radom za danas .
Ne mogu da zamislim da će ovo biti najbolji hotel na svetu.
Mislim, mi smo u sred Zimbabvea,
u sred šume na vrhu planine.
Ali, znaš...
Srećom, ja sam pogrešio.
Veoma pogrešio.
Čak je i savršena temperatura, zar ne?
- Veoma je specijalno, zar ne? - Nije loše.
Vidiš one planine onde, one daleko? One su u Mozambiku.
Uvek je postojao razlog zašto nismo mogli da dođemo u Zimbabve.
Sve te godine koje smo bili na BBC-ju,
nismo mogli da dođemo ovde zato što je BBC bio zabranjen.
Da.
Zato što ako razmisliš o tome danas, našli smo se u veoma prijatnom mestu.
- Mhm. - Vozili po veoma prijatnom putu.
- Da. - Do veoma prijatnog hotela.
Bolje je nego Gospodin Vilmanova ideja, zar ne?
Zašto smo ga slušali sve ove godine?
Ne znam.
Iako bi se on raspravljao da su se, bez njegovog prisustva
dva automobila pokvarila u prvih 25 milja.
To, tada, nas je navelo da brbljamo o statistici naših automobila.
Bio sam veoma iznenađen koliko smo platili.
Ti si platio, Džejms Mej, kao što sam siguran da znaš, 26,500 funti(3.6 miliona rsd).
Jesam.
Ričard Hamond, za njegov GXL, pogrešan Capri, 25,000 funti.
- Stvarno? - 25 za GXL.
Za izlupani Capri?
- Montecarlo. - Mhm?
79,050.(10.9 miliona rsd)
- Bagatela. - To je bagatela.
Naš je 0 do 60, za manje-više 9 sekundi.
Hamondov, manje-više 8 sekundi.
- Pa, ne u ovom trenutuku. - Ne.
Srećom, sada sam bio u pokretu.
Ali na zemljanom putu, počeo sam da brinem
da Capri nije bio najmudriji izbor.
♪ Mark One for Capri ♪
Ah!
To je bilo pomalo po zemlji.
Sa retrospektivom,
Trebao sam da izaberem nešto sa većom uzdignutosti od tla
nego 1974 tri-litarski Ford Capri Mark One GXL.
A to bi obuhvatilo skoro sve, kako se ispostavilo.
Mislim da je vreme da malo očistim šoferšajbnu.
O. O ne, to... O.
Au!
E, upravo sam uklonio auspuh.
I ne postoji bukvalno ništa što mogu da uradim u vezi toga trenutno.
Predvidljivo, kada sam napokon stigao,
moje kolege su bile prepune simpatije.
Prestali smo s' radom u 4 sata.
- Da li ste? - Da.
Na suncu, u 4 sata. Bilo je prilično toplo tada. Sada je manje.
- Imali smo 8 ovih. - Da. Mogu li i ja da dobijem jedno od tih?
- Upravo im je ponestalo. - Da li je?
- Neverovatno. - Baš.
Otišao je do radnji. Nažalost, one su udaljene 30 milja.
Nakon što nije popio pivo...
Hamond je uništi noćni Afrički zvuk...
Oh!
Tako što je bučno počeo da popravlja auspuh.
I narednog jutra,
Džejms je uništio jutarnji refren tako što se pretvorio u Gospođu Overall.
- Jutro. - Jutro.
Koliko prazan treba da bude tvoj um da pomisliš;
"Mogu da gledam vidik i slušam ptice kako pevaju
ali ću umesto toga da usisavam svoj auto"?
Budan sam već 4 sata, gledao vidik i sluašao ptice kako pevaju,
i sada sam načinio ovu prelepu stvar još lepšom.
O, čekaj, izvini.
Pogodi šta?
- Poruka od Gospodin Vilmana. - Nastavi.
O, ljut je .
- Da li nas je provalio? - Mislim da jeste.
"Upravo sam saznao da ste odvezli tri klasična automobila u Zimbabve.
I poprilično je sigurno da će se jedan od njih pokvariti..."
- O Bože. - Da.
"Pitao sam svoje lokalne kontakte da vam pošalju rezervni auto."
Stvarno?
Mora da jeste.
O...
O, Bože.
O!
O, sranje!
Grozan je!
Da li je? Nisam video jedan godinama, zapravo.
- To je... - To je vaza.
O, zaboravio sam na vazu.
Trebaš da staviš mali cvet u njega zato što si hipik.
Pa, reći ću ti šta. Znaš ono selo 5 milja unazad?
- Da? - Zašto ne bih ovo odvezao u selo,
i prodao ga ili poklonio? Otarasiću ga se.
Da, otarasi se.
Da li želiš nešto da staviš preko glave?
To je definicija mržnje.
Samo preko ugla, stvari su krenule naopako.
Hamond, ja sam u teškoj situaciji.
Šta se desilo?
Imao sam najneverovatniju nezgodu, ok?
Iznervirao sam se, i završio ovde na litici.
- Vidi. - O da.
I postaje gore. Cigla ja sada na gasu,
motor vrišti, u brzini je,
u prvoj je,
a drška od metle gura papučicu od kvačila dole
zato što je zaglavljena o sedište.
Čekaj, znači sve je ok?
Pa, da. Izuzev što, nekako, Bog zna odakle se stvorilo,
malo užeta se zakačilo za jedan kraj
drške od metle a drugi kraj za tog psa.
Isuse!
Sada, u ovom trenutku, situacija je stabilna.
Ali, tamo,
kao što možeš da vidiš, Džejms Mej otvara konzervu hrane za pse.
Sad, ako pas to vidi,
nalazimo se u velikoj nevolji.
I ja ne znam šta da radim.
Ne mogu da smislim rešenje.
Čekaj. Čekaj, čekaj, čekaj, čekaj, čekaj. Imam plan.
Ne, neće upaliti.
Da li ti imaš nešto?
Nemam ništa.
Nemoj da primetiš Džejms Meja . Nemoj da primetiš Džejmsa. Gledaj u mene.
Ne, nemoj. Gledaj u mene.
O ne!
I dalje ide, zar ne?
I dalje ide!
Mislim da je gotovo.
To je veoma velika nezgoda.
Pa, pogledaj to ovako. Bar Gospodin Viman sada ima svoj trejler.
Nije nam trebao Gospodin Vilmanov bedan rezervni auto svejedno.
zato što smo poveli sopstveni.
I evo ga, Rover SD1 Vanden Plas EFi.
190 konjskih snaga zlatne slave.
To je zlatna slava. I to je zlatna slava svuda.
O jeste, da.
Ko god je ovo prefarbao je odradio veličanstven posao.
- Da. - Nije samo prefarbao karoseriju.
- Nego i antenu tamo. - Ja sam pokrio ovaj auto.
Ali je I dalje veličanstven.
Ove je jedni put da imamo rezervni auto u kome nam ne bi smetalo da se nađemo.
Svima nam se sviđa. Moj deda je imao jedan od ovih.
Moj otac je imao jednog. Dva, u stvari.
Bio je jedan od njih u jednom prilazu u predgrađu Birmingema.
I mi bismo ćutali kada smo prolazili pored iz poštovanja.
I, stvarno dobra stvar je da, sa tvoje tačke gledišta,
motor iz ovoga,
kao što znamo zato što skoro svaki Stag vlasnik u svetu je to već uradio,
paše savršeno u tvoj auto.
Mogu li da predložim modifikaciju koju ćemo ti i ja Džeremi, napraviti ovom autu?
Mali katanac na haubi.
Samo da... Mi ćemo imati ključ.
Kada ti zatreba motor, koji hoće, pitaj.
Ili možemo naći čoveka koji je odradio ovo zavarivanje.
- Prelepo je. - O, to je dobro.
I da zavarimo haubu zatvoreno.
U stvari, to je verovatno fabrički.
Da, verovatno kako je izašlo iz Longbridža.
"Mislim da ću odraditi to sada, hej."
"Ne možeš da ga vidiš. Vidi. Nestalo."
Sa Zlatno Slavom na začelju,
uputili smo se ka zapadu u našoj potrazi da pređemo planine.
Hej, pogledaj ovo. Ovo su ljudi za popravku na putevima
ali imaju neku vrstu spontanog plesnog kluba.
Želeo bih da putari kod kuće rade isto.
Ali pretpostavljam da bi trebalo tamo da budu da bi počeli, zar ne?
Smiruje se polako sada.
Kada smo odradili malo veslanja, počeli smo da se penjemo.
I neverovatni Zimbabvejski pejzaž; se promenio još jednom.
Pogledaj to, livade. Očekuješ da vidiš krave sa zvonom na njima.
I Džuli Endruz, kako peva "Lane, Jelen" i sve ostalo.("Sound Of Music" referenca)
Tako da, odradili smo plantažu čaja
a sada smo u Austriji.
Onda, promenilo se opet.
Šta? Čekaj minut.
Sa moje desne strane,
najspektakularnija dolina koju sam ikad video u životu.
Sa moje leve...
Irska.
Znam šta se desilo.
Bog je odradio sve druge države na svetu
i stigao do kraja abecede, stigao do Z,
stigao do Zimbabve,
i pomislio, tačno, ovo će biti moje najbolje delo,
ove će biti moji najveći hitovi.
Imaš "Your Song", "Tiny Dancer", "Bennie and the Jets".
Zapanjujuće je.
I menja se sve vreme.
Nažalost, u mom niskom Capri-ju, nisam mogao videti pogled
zato što sam bio prezauzet gledajući u površinu puta.
Nisu vozili Capri-je na ovaj način u Profesionalcima, koliko se sećam.
Sve je to bilo malo živahnije.
Uživam u ovome. Zabavno je. Znaš, to jo ono što želim da radim.
O moj Bože, pogledaj onog.
Nisam trpeo nijedan od Hamondovih problema
zato što je moja mala Lancia bila razuman izbor.
Ovo je stvarno idealan auto za neravan put istraživanja Afrike
zato što je motor iza mene,
tako da nema kardanskog vratila, nema izduvnih cevi,
nema ničega de se zakači o površinu puta.
Tako da sam mogao a nastavim dalje...
dok se nešto nije zakačilo o površinu puta.
O. Je... pakao.
To je bilo veliko.
Šta je to?
To su delovi Lancije. O, veselo!
Hvala ti, Hvala ti. To mi je trebalo.
To mi baš treba. Hvala ti.
O...
Da li ne želiš da idemo ispred?
Ne, nema ničeg da se vidi na prednjoj strani mog auta.
Zato što nema prednje strane tvog auta!
Ali ovo je sve što mi treba.
Sa malo superlepka. Zato što šatorujemo večeras.
Ništa da radiš kada šatoruješ sem da sklopiš lepkom svoj auto.
Nastavili smo napred.
O, Bože.
Vau, to lomi palce.
I onda, jednom opet, stali smo sa nastavljanjem napred.
O.
O ne.
Mislim da mi je auspuh ispao opet.
Nešto vas muči, gospodine?
To je produženi izduvni sistem.
Veoma nisko. Zakačiće se o zemlju ako ne budeš pažljiv.
Zašto ne možeš jednostavno da voziš po putu kao svi ostali?
Ne mogu da vozim sa tim tako. Moram da ga skinem.
Da li si puštao svoju Capri muziku, da li bi te to razveselilo?
♪ Ba, ba, Ford Capri ♪
"Ima sve što mi treba osim auspuha."
Treba mi, rekao bih, 11mm ključ;.
O, sada, čekaj.
Imam neke antibiotike,
za nešto što nemam više.
- Ne mislim... - Imam ga, Hamond.
- Berni Taupinova autobiografija. - Čuo sam da je to stvarno dobro.
Veoma dobro. Čitam ga. Da li bi ti to pomoglo?
Ne mislim bi stvarno pomoglo, ne.
Rekao bih, opet, 11 mm ključ.
Šta je stvarno iritantno je da
je ovaj auto bio u brilijantnom stanju kada sam ga kupio.
- Da! - Mislim, iskreno.
Bio je i onaj Rimac.
Niski udarac. Veoma dobro.
To je bilo pomalo okrutno! Ali ne mogu da poričem da je istina.
Bio ja, da, do tada.
Željni na stignemo do vrha planine pre mraka,
ostavili smo kolegu iza sebe.
Iskreno, da je Ričard Hamond blok stanova, bio bi nenaseljiv.
Majku...! Hajde!
Dalje napred, uspon je postao toliko težak da
bi pomislio dvaput da kreneš Land Roverom po njemu ,
a kamoli krhke Italijanske sportske automobile.
O, Bože, prokleti kamen tamo.
Počeli smo na 6,000 stopa.(18 km) Mora da guramo 7,000 or 8,000 sada.
Agh! Ne mogu ni da prebacim u drugu. Toliko je strmo.
Mislim, činjenica je da, ako voziš besomučno uzbrdo
u prvoj brzini
na početku Afričkog leta,
auto će se verovatno pregrejati. A jeste...
O moj Bože.
Zapravo. Erm, popravio sam ga.
Dobro, kada kažem "popravio", dosta toga...
Oh. O, žao mi je...
Sad smo nazad na putu, Eseks.
Idemo.
Oo.
Doteraćemo te do kampa večeras.
Možemo da imamo staro dobro zasedanje sklapajući te.
Uf!
Dok je Hamond, propuštao još jedan zalazak sunca
Džejms i ja smo dostigli vrh planine i odlučili, još jednom,
da smo imali dosta za taj dan.
- Nazdravlje. - Nazdravlje.
O. To je lepo.
I nakon uživanja u osvežavajućem pivu pri zalasku,
Ja sam se uputio da sastavim Lancijino lice.
Ove kao gledanja psa dok pokušava da nauči kartaški trik.
Samo malo lepka i ovo je bukvalno kao novo.
U vremenu dok je Hamond stigao do našeg kampa,
bilo je potpuno mračno.
Oh... Tačno.
Ovo je najžalosniji dolazak!
22 godine. Pomislio bi da znamo kako to da odradimo. Ali ne.
Evo ga ide.
Sa jednim i po farom!
Eseks je ovde!
Hamond, međutim, nije bio jedini sa problemima.
Da li si imao lep trenutak?
Zapravo, ne, Nemam veoma lep trenutak.
Ne, zalepio je svoj prst za sto.
Zalepio sam se za sto superlepkom.
Da?
Kako voziš Lanciju Montecarlo
kada imaš sto zalepljen za prst?
Da li ćeš da zalepiš... O, vidim!
Mogao bi da provučeš žilet
između prsta i table. Pomalo je rizično.
- Možeš li? - Da.
Ali veoma pažljivo. Da li bi želeo da ja to uradim umesto tebe?
Džejms, zalepio je vrh prsta.
Ne, moj otisak.
Pa, to je vrsta otiska.
Tako da ako isečeš na prvom članku ...
- Hvala ti, Hamond. - Da li sam pogrešno razumeo?
Onda bismo mogli da graftujemo olovku na njega.
- Divno. - Onda bi uvek imao olovku.
Ili otvarač za flaše!
Ne slušam vas.
Zameniš ga sa vadičepom!
"Oh, brilijantno."
Ovo je prvi put da sam zalepio nešto za nešto, ikad.
Skinuću ja ovo. Da li možemo samo da isečemo, molim te?
- Da, ja mogu da isečem. - Ooh. Interesantno.
- Mogu da isečem. - Daj mi to. Daj mi to.
To je Mark Sovermanov novi nož. On je veoma, veoma ponosan na njega.
- Da, ne interesuje me. - Veoma je oštar. Dobro
Koliko oštar... Ooh.
Da, on je... "Ooh", jeste.
- Ah, ali pogledaj koliko... - Ah-ha, ovo radi!
Da li izgledamo kao jedna od onih Holandskih slika sa biznismenima sa velikim šeširima?
Radi. Radi.
- Gledaj. - Ovo je u trejleru.
Definitvno će biti u trejleru.
- Vidi ti to! - Da! Eto ga!
Odrastao čovek je odlepio prst od stola.
Mark? Zalepio sam tvoj nož sa sto.
Narednog jutra, posle grozne i hladne noći pod šatorom,
Ponosno sam pokazao moju ručni rad.
Pogledaj kakav dobar posao sam odradio ovde.
Mislio sam da si nabavio novi deo iz radnje.
- Gde je popravka? - Rešetke koje ih drže.
- Da? - One su slomljene.
Tako da moram da nađem mesto gde mogu da kupim
u suštini nove rešetke i šrafove, i stvari da ih zavijem i vratim na mesto.
Imam osećaj da treba da se izvinim, gledaoci, zato što imam pomalo dosadan auto.
Ostali provode svoje večeri, znate, vraćajući auspuh na mesto,
praveći slagalicu od prednjeg branika.
Sve što ja mogu je da malo očistim moj.
Ipak, sada smo barem išli nizbrdo.
I uskoro, stvari su postale još bolje.
O da.
Vidi ovo.
Pogledaj ga.
Oh!
Ima Boga.
I Bog je podario asfalt.
Dobro je zato što smo sada na putu koji u stvari možemo da pogledamo...
Zašto su se moji brisači uključili onda?
Šta je ovo značilo je da smo prešli Irske Alpe
I ušli u pravu Afriku.
U potpunosti se promenio opet, teren.
Pogledaj to.
Isus je plakao, ovo je lepo.
Mi smo na setu Zvezdanih Staza sada. Oh, pogledaj ono crveno...
Pogledaj onaj bagrem sa crvenim cvećem.
A onda smo videli nešto još bolje.
Ooh!
Volim otpad.
Stali smo da vidimo da li imaju rezervne delove koji su nam trebali.
Ali su nam uskoru odvukla pažnju sva blaga .
Ovo je veoma dobar test našeg automobilskog znanja.
Da li je to Cresta iza toga?
Mislim da jeste. Cresta shooting brake. (stil karoserije)
Shooting brake.
Kako ih je moja majka uvek zvala.
U kom specijalu si vozio jedan od ovih?
- Bolivia! Da! - U pravu je.
Zapamtio je nešto!
To je iskreno vredno restoracije.
- Prelepo je. - Hej, pogledaj ovaj.
- To je Austin Cambridge! - Stvarno je Austin Cambridge.
Sa natpisom. Šta je to? RSR.
To znači da je otkad je ovo bila Rodezija. (1965-79)
- Da li je to šta to znači? - Da, ovo je bilo van puta
- dugo vremena. - To je tu neko vreme.
Izvinite? Da li pokušavate ovo da pokrenete?
Da.
- Da? - Skoro ste gotovi.
- Srećno. - Skoro ste gotovi.
Da, skoro gotovo.
Erm, možda mislite da je ovo šala.
Najbolje prodavani auto u Zimbabveu
tokom 60-ih je...?
Odakle... Bio je Francuski.
- Četiri, Reno Četiri. - Oh!
- Eno ga jedan onde. - Da, onde, vidi.
Da, Reno Četiri. Da li znaš koji je bio peti najprodavaniji auto?
- Lancia Montecarlo? - Nije bila Lancia Montecarlo, zar ne?
- Blizu. - Kladiću se da je Alfa Romeo.
Alfa Romeo Giulia.
Da li je?
- To je zato što su ih proizvodili ovde. - Proizvodili su ih u Južnoj Africi.
- U Južnoj Africi, da . - I moj prijat...otac mog prijatelja
je vodio fabriku Forda u Harareu.
I oni su krijumčarili delove Alfe
iz Južne Afrike
i onda pravili Alfe u Ford fabrici i prodavali ih!
- Kao Alfe? - Da, kao Alfe.
Ali su ih pravili i u Francuskim fabrikama onde.
Bile su Alfe Romeo ovde svuda da Alfa Romeo nije znala da je napravila.
Ali svi VIN brojevi bi bili pogrešni.
VIN brojevi, VIN brojevi!
Samo kažem.
Iritirajuće, otpad nije imao nosače za branik
za Lancia Montecarlo
ili nosače za auspuh 1974 Capri GXL.
Tako da je Hamond odlučio zabrlja još jednu popravku,
dok sam ja skinuo krov sa mog Montekarla.
-Klima je beskorisna. - Jeste li?
Iskreno, kao da si u crnoj rupi Kalkute unutra.
Ne smeš to da kažeš.
- Er... - Zašto ne?
Jednostavno mislim da na smeš.
Dobro, u redu, ako se protivite meni zato što kažem "Crna rupa Kalkute"...
- Ne protivim se. - Ne ti.
Pričam sa damama i gospodom kod kuće. Ako neko želi da nam piše
i kaže da se tome protive, samo napred.
Ja sam otišao. Završio sam.
- Da li možeš samo da povučeš ručicu? - Pozovite...
To je 0800 Se Gubi.
Se Gubi. A onda ćete dobiti snimljenu poruku koja kaže:
- "Mi ne cenimo vaš poziv." - Da, "Vaš poziv nam nije bitan."
"Vaš poziv... Vaš..."
Samo povuči ručicu opet zato što ima još jedna mala zakačka ovde.
- Ovde? - Da.
Vidi!
- Da, eto ga. - Stvar se raspala.
Kako si učinio...? I šta se onda dešava?
Pa, ja mislim...
Pa, zašto se taj deo...?
To ne... Ali kako to...
Ali zašto se taj deo otkačinje onda?
- Da li se ove sada zakače opet... - O čekaj. Ako to ide...
- Misliš da ovo ide ispod? - Da.
- Tako? - Da.
Dobro, da stane... O, vidim.
- Ah! - Eto. Ne.
- Ali zamalo. - Ali moguće.
- Eto ga. -Da li misliš da je to ...?
I za samo 24 minuta,
pretvorili smo Lancia Montecarlo u kabriolet.
Džejms, hvala ti na pomoći.
Onda smo ogovarali našeg kolegu.
Kapetan Izduvna Cev će pokušati,
po svemu sudeći, da stavi prav auspuh(bez katalizatora i prigušivača).
- O stvarno? - Sa strane auta.
Tako da će u suštini imati nastavke, kao Kenworth kamion.
Pa, ja imam sugestiju.
- Ostavimo ga iza. - Da, baš tako.
Takođe ja ne volim ljude sa tetovažama.
Ovi potpuno odrasli ljudi odu i crtaju po sebi.
Primetio sam. To je ime programa koji vodi.
Najmanji Zupčanik. On je imao sopstveni televizijski...
Pa, šta će se desiti kada to otkažu?
Mislim, šta da sam imao Top Gear istetoviran na ruci?
Da, baš tako.
Moraće da ga precrta i napiše
"Pojavljujem se kao Buttons na Swindonskom pozorištu."
- Da, što je dosta posla. - Što će on biti, jednog dana. (Hamond jeste igrao tu ulogu)
- Napiši "Buttons." - Ili možda samo "Buttons," da.
- Stavi ga tu, u stvari. - Buttons!
Posle ovoga, Duhovi Božićne budućnosti su krenuli.
- Vidimo se, Hamond. - Da.
Zdravo.
Srećna putovanja.
Dok je Hamond lupao i treskao,
Džejms i ja smo se uputili u glavni grad Harare.
I sada smo bili na asfaltu, Dostigli smo dobro vreme dotle.
Nedostajaće mi vožnja po gradovima kao ovaj.
Bože, šarenoliki su i zabavni.
Pogledaj policajca, Džejms.
Gledaj ga! On je veličanstven!
Da li ima ikakav efekat uopšte na saobraćaj?
Ne, ali sve uveseljava neizmerno.
Kako smo se uputli ka centru grada, naišli smo na pijacu.
Veliku.
Isuse, ovo je ogromno.
Okej!
I uskoro, imao sam ideju.
Tačno, pošto je ovo zadnji put kako ikad radimo zajedno,
možemo li da vidimo da li možemo da pomognemo Ričardu Hamondu
i vidimo da li možemo da mu kupimo auspuh za auto?
Da, okej, što da ne.
Da bismo ubrzali kupovinu, upalio sam još jednu modifikaciju,
moj sopstveni razglas.
Da li neko ima auspuh za Ford Capri
Mark One tri-litarski GXL?
Sa leve, auspusi.
O da.
Da misliš da će bilo koji da paše na Mark One V6 GXL?
Pretpostavljam da će da pašu onoliko dobro kao oni što su trenutno tamo.
I na toj tački, mnog milja unazad...
Kao rukavica.
Sidewinder! Da! (tip auspuha sa strane)
To zvuči još bolje!
Putnički Ratnik prolazi. Oh da.
Sada smo išli pešice dok smo tražili auspuh.
Radnja amortizera, vidi.
Amortizeri i opruge.
Zadnja svetla.
- Imaju vaša imena u novinama. - Huh?
Imaju vaša imena u novinama.
O sranje.
Mi smo u novinama? O vau!
Mi smo bukvalno vesti na naslovnoj strane.
"Top Gear legende."
- Da, vidi. - Evo nas opet.
Vidiš, "Superzvezde koje su se proslavile u Top Gear-u..."
i onda ga upropastili.
"Najprepoznatljivije ličnosti na svetu kada je u pitanju automobilizam na televiziji."
To je uska grupa.
Da, jeste pomalo.
Vidi, ovo postaje obećavajuće.
Mislim da je fer da kažem da je naš kolega znao
da smo kupovali auspuh, bio bi veoma zahvalan.
Okej, biću iskren, sada mi je dosta.
Noć je pala za vreme dok sam ja stigao u naš mirni butik hotel.
Momci!
- Dobro odrađeno! - Da li si imao truo dan?
- Aw! Hvala ti. - Nabavio sam ti pivo.
Ali mislim da je još važnije od toga...
I da, to je pravilan set, vidi.
- Za GXL. - To je za GXL.
- Ne želim da budem... - Ne za GT.
- Da li je ovo surova šala? - Ne.
- Stvarno? - Da.
Oh, moj Bože!
Vidi šta to znači!
- Pipni ovo. - Tiho.
To znači da nećeš spavati večeras.
Oh, nije me briga!
Hamond, to nije sve.
- Šta? - To nije sve.
Sada me je sramota ali sam veoma zahvalan.
Oh, moj Gospode.
- Oh, moj Gospode! - To je zadnji spojler.
- Ne bilo koji zadnji spojler. - Ne, nego Ričard Grant zadnji...
- Sećaš se Ričard Grant spojlera? - Glumca?
Ne, pa...
To je stvar, Ričard Grant spojleri su bili na XR2
tokom 70-tih i 80-tih.
Ispostavilo se Ričard E. Grant, koji je odradio Vitnejl i ja...
- Jeste! - Jeste. Onda započeo
biznis za auto dodatke.
Ali zato što nije hteo da ošteti glumačku karijeru,
izostavio je "E".
Momci,
ovo su iskreno spektakularne vesti i ja sam veoma, veoma srećan.
Tako da možeš da ugradiš to večeras.
Osećam se grozno. Nisam vam kupio...
Naravno da mi nisi ništa kupio.
Nisam vam kupio nikakave poklone.
Kada si ti ikad, vas dvojica, ikad kupili meni...
Ti si mi kupio usranu uljanu sliku u Vijetnamu.
- Bila je divna! - Sranje.
A ti mi nikad ništa nisi kupio.
- Da li ti nikad ništa nisam kupio? - Nikad.
- Nikad ti nisam kupio poklon? - Ne!
Kupio sam ti galiju u Vijetnamu da staviš pozadi na motor.
Te noći, polirali smo automobile,
odradili sve neophodne popravke...
I onda se sastali za vrstu doručka koju Gospodin Vilman nikad nije obezbedio.
Da li je to moja kafa?
Da.
- Naručili ste mi kafu? - Da.
To je zamalo poklon.
- Hej. - Šta.
Bio sam do bara sinoć.
- Da? - Zapričao se sa čovekom.
I kupio ovo od njega.
- Šta je to? - Srebro.
Pravo srebro.
- Da li je? - Grumeni njega, da.
60 centa po gramu.
Zato što, ispada, znate kako smo vozili...
Na podlozi gde je voće i usevi i tako dalje.
- Da. - Korpa za hleb Afrike.
Zakopaj ispod...
Zlato, srebro, mangan, litijum,
dijamanti, ugalj, rude gvožđa.
Tako da oreš polje da uzmeš ananas ,
ili čaj ili banane ili šta god to može biti,
a tu su samo dijamanti i litijum.
- Dragulji. - Da, dragulji i litijum i kobalt
samo se isipaju.
I mislio sam, I znate ljude kada idu...
Pa, mi idemo na ova putovanja, uvek odemo kući sa glupim suvenirom.
Pa, umesto da kupimo neku, lošu besmislicu
zašto da ne kupimo nešto srebra?
- 60 centa? - 60 centa!
- Po gramu? - Po gramu.
Onda smo smesta požurili u grad i počeli da kupujemo.
I nismo se uzdržavali.
Znači ovo je 45 kilograma srebra.
- Najbolji suvenir ikad. - Znam.
Mogli smo se vratiti sa užasnom slikom zalaska.
Ovo će uticati na moju distribuciju težine, moraću da budem iskren.
Ovo će dodati potisnoj sili sa mog krila.
Samo pokušavam da razradim koliko je to koštalo.
Ne puno, po tebi.
- Pa, to je 60 centa po gramu. - Da.
Ali smo imali popust na količinu. I kusur koji mi je dao je ovo.
Tako da sam platio u Američkim...
Šta je to?
- 50... 50 miliona? - Mm-hmm.
50 miliona dolara.
Kada imaju stvarno veliku hiperinflaciju, bilo je milion procenata, zar ne?
Nešto tako, da.
U jednom trenutku, mislim da sa novčanicom od 50 miliona,
bilo je jeftinije da brišeš zadnjicu ovim
nego da koristiš jedno parče wc papira.
- Bilo je zapravo jeftinije? - Zato što je to bilo vrednije.
Zato ako bi ljudi poručili kafu, plaćali su kad bi je dobili
nego kad bi je popili jer bi poskupela.
- Svejedno. - Dosta o finansijskim stvarima.
- Znači imamo 45 kilograma srebra... - Da.
I 50 miliona dolara.
Mi smo na dobrom mestu.
Upaleći naše potpuno popravljene srebrne mašine,
uputili smo se van grada,
poprilično ubeđeni da nijedan grad na zemlji ima bolju aveniju.
Ono ljubičasto drveće oduzima dah.
da li su ovo stvarno Jacaranda drveće?
Da, jesu. Vidi ti to. Prelepa su.
Oh, pogledaj ovo.
To je najlepša avenija drveća, mislim, koju sam ikad video.
Sa Džeremijem na dužnosti čitanja mape,
uputili smo se ka zapadu na prilično sjajnoj stazi asfalta.
Put je dobar, pejzaž je dobar,
stvari su dobro.
Satima, putovanje je bilo u potpunosti bez nevolja.
I nastavilo je da bude bez nevolja dok nisam stao da proverim mapu.
Onda više nije bilo bez nevolja.
Sranje.
Zbog čega si stao?
- Dobre vesti. - Nastavi.
Dobre vesti. Veoma dobre vesti.
Er, ja znam tačno na kom smo putu.
- Ima nekih loših vesti. - Da.
To je pogrešan put.
- Šta se desilo? - Na pogrešnom smo putu.
Ko je rekao da znaju gde idu? Oh, znam.
- Er, da li je... Ja... - Nisi bio ti.
- Ne, bio je kao neki drugi glas. - I nisam bio ja, zar ne?
Hajde da se ne zaglibljujemo oko toga ko je skrenuo levo ili ko je skrenuo desno.
- Bio si ti. - Bio sam ja.
Pa, ti si nas naveo na pogrešan put na izlasku iz Hararea.
Trebalo bi da idemo zapadno. Ne idemo. Idemo severno.
- Pokaži mi. - Suočeni smo sa izborom. Možemo ili
da idemo skroz nazad do Hararea.
Ne.
I napravimo to skretanje, što smo trebali da uradimo.
- Okej. - Ili...
Ako nastavimo ka severu i onda...
- Na pogrešnom putu. - Da.
Ako nastavimo sevreno, eventualno ćemo stići do Zambezi, okej?
Što je granica sa Zambijom.
Velika reka. Ne može da ti promakne.
Skreneš levo, mi znamo da idemo zapadno.
Pa, zato što reka ide tako i put ide tako.
Dakle, tu smo.
Obradivši činjenicu da umesto da uradimo ovo,
mi smo radili ovo,
istrajali smo dalje.
Mislim da ćemo stići do Zambezi pre mraka.
Mogli bismo da kampujemo pored Zambezi.
Koliko bi kul to bilo?
Ali onda...
Asfalt je ponestao.
Oh ne!
Molim te, nemoj da je ovo put sa brazdama. O Bože!
Jeste!
Oh!
Momci, ima oko 40 milja do reke trenutno, 40 milja.
- 14 milja? - Ne, ne, Džejms.
40 milja, četiri nula milja.
40?
Da, bojim se da je to otprilike suma toga, da.
Nikad neće izdržati zajedno.
Oh, to je bio veoma loš deo.
Oh, čekaj, stajem. Šta?
Momci, er, kvarim se.
Okej je, moj je u redu.
Oh ne... osećam gorivo.
Prvi posao je obuči nešto belo
zato što cece muve privlače plava i crna.
Oh, sranje!
Sav moj benzin ističe.
Oh ne, to je loše.
Ovo je cev za gorivo, a ovo je gorivo.
To je tvoje... Hvala ti.
- Pa... - Šta mogu da...
- Da li benzin ističe iz tvog vrelog auta? - Da.
Da li je ovo dobra ideja?
- Da. - Hvala ti.
Da li bi jedan od vas želeo da stoji ovde sa svojim prstom na kraju ovoga?
- Ne zapravo. - Ne.
Samo pokušaj da objasniš tako da razumem.
Otkačilo se.
Crev iz rezervoara za gorivo ide dotle...
Znači mora da ima cev... Da li je jednostavno pukla?
- Ne, otkačila se. - Zašto mu pomažeš?
Želim da preživi, suprotno ne možemo da ga vidimo kao Buttons u pantomimi.
Oh, molim te!
Prestanite sa Buttons!
O ne nećemo.
Koliko godina misliš da ima pre nego što se pojavi kao Buttons na Svindonskom Vivernu?
- Jedna godina. - Molim te, prestani!
Ne,mislim da ima dovoljno ponosa da izdrži dve godine.
Dakle ovo izlazi 2024, ova emisija,
tako da mislim da će biti 2025.
Moguće Gildford(grad).
Bože, natopljen sam benzinom!
Guildford's je poprilično veliko pozorište, ipak.
Znam... mislim da je Swindon Wyvern gde će biti.(jeste)
To je oko 200 ljudi.
Uloge, evo ih.
Ainsley Harriott, Laurence Llewelyn-Bowen,
Julian Clary, Richard Hammond.
To je sastav pun zvezda.
"Gloria Hunniford i, to je dosta i, Richard Hammond..."
"Kao Buttons!"
"Nastavljajući svoju slavnu karijeru putovanja po svetu."
Da li će reći "TV-ov Ričard Hamond"?
"TV-ov", da!
Zato što je odradio dovoljno emisija da bi bio "TV-ov Ričard Hamond."
Da ti kažem, Hamonde, doći ćemo da te vidimo.
- Reći ću... - Tvoje prve večeri,
biće dva starija gospodina u prvom redu.
Svake noći.
Mislim, mrzim pantomimu ali idem na tu.
Misli o Premier Inn(hoteli) poklon bodovima koje ćeš dobiti.
Oh Bože!
Na nedeljnom matineu, možeš da imaš isečene specijaliete.
Predvideći da ovo neće biti zadnji put
kako stojimo oko pokvarenog Capri,
Ja sam otišao da obučem moju anti-cece majcu.
A onda, ugledao nešto u šiblju.
Ooh, zdravo. Ooh!
Imam ukras za haube, ljudi.
Sećaš se na staroj Lanciji?
Oh vau.
Vidi ti to.
- To je sjajno. - Znam.
Eventualno, Buttons se vratio na put.
Samo proveravam moju kazaljku za gorivo. Izgubio sam popriličan deo.
A onda, sa još 30 milja da pređemo,
brazde su postale toliko pakosne...
Oh!
Da je čak je počelo da stvara haos
na normalno otpornom na metke Stag.
Brisači su se slučajno uključili.
Prestanite, brisači!
Prestanite da brišete šoferku, vi glupi gumeni skotovi!
Bilo je kao da brazde,
naš neprijatelj zadnjih 20 godina,
znao da mu je to poslednja šansa da nas slomi.
Ooh!
Na punom je... Hriste, šta se dođavola desilo ovde?
Nemam nikakvu kontrolu gasa.
Da, moje stopalo nije na gasu sada
i samo se vozimo dalje.
Stavio sam ga ispod gasa da bi ga podigao.
ovo je verovatno, verovatno počelo da kvari moju Lanciju...
i mene.
Oh, Bože. Oh ne!
Međutim, uprkos njihovim velikim godinama,
naši automobili su izdržali dok smo eventualno...
dostigli obale Zambezi.
Oh Bože.
Gde je Majka Priroda priredila itekakav prijem.
Nije loše mesto.
Posle večere, imali smo divan puding.
Cheesecake.
I, ovo bivši Zimbabve...
Sada, da li bi želeo malo zlata na njemu?
- Erm, da, u stvari bih. - Oh, da molim.
Uzeo sam ga kad smo bili u Harare-u.
Odlična stvar u vezi njega je da ćeš imati zlatno govno narednog dana.
- To je istina. - I postaje vredno.
Ovo je jednostavno ekstravagantno. Hvala, Hamond.
- Sada vredim više nego što jesam. - Mej?
- Da, molim. - Zato što ako razmisliš o tome,
sve uzgajaju ovde. a onda iskopaš rupu u zemlji
za svoj puding, koji je zlato.
Hej, to mi daje ideju.
- Zašto ne bismo istopili naše srebro? - Hmm.
A onda možemo da napravimo poklone da odnesemo kući sa nama.
Od našeg suvenirskog srebra?
- Da li moraš da napraviš kalup? - Hmm.
Da li predlažeš da se bavimo zanatom?
Pa, šta drugo možemo? 6:20 je.
Pijenje nam ide dobro.
Da, pijenje je dobro. Ali eventualno...
rvaćeš se sa babunom. Uvek uradiš takvu vrstu stvari.
U stanju duboke sreće,
Džejms je brzo napravio sve što nam treba da počnemo da topimo naše srebro.
On je viktorijanac.
- Veoma srećan. - Tako srećan.
I dva manja pića kasnije, stvari su izgledale dobro.
Eto vam, momci. Vidite to.
Dakle sada možemo da napravimo bilo šta. Bukvalno bilo šta što možemo da iskalupimo.
- Da, znači napraviš rupu u nečemu. - Da?
Sipaš to unutra, pustiš da se stvrdne.
- A onda imaš stvar od srebra. - Tačno!
Hajmo onda. Gospodo, bacimo se na posao.
popraviću moje kvačilo, a onda ću napraviti nešto srebrnasto.
U stvari, ne, ja ću napraviti kalup, staviti srebro unutra, pustiti da se stvrdne.
- Upravo. - I dok se stvrdnjava,
Popraviću polugu gasa.
Dobrodošao u svet višeg razmišljanja.
Narednog jutra,
obale Zambezi su bile prekrivene mnoštvom različitih životinja...
i Rodžerom Murom.
Da li su ti to skrojili ?
Da.
I čije mere si poslao?
- Džon Bon Džovijeve. - Bio sam pomalo ambiciozan.
Znate kako je, kada doktor kaže, koliko jedinica alkohola pijete
i kada neko kaže: "Koje su vaše mere?"
"Definitvno struk od 30 inča, grudi 40 inča." slagao sam.
Da li si primetio šta je uradio ovde?
- Veoma kitnjasta dugmad. - Dugmad, da.
To je kao da se upušta u ulogu.
Možemo li da nastavimo dalje od njegovog krojačkog gafa?
Nije li veličanstven?
Da li si to napravio od svog srebra?
- Oh, da. - To je zapanjujuće.
Zašto niko... Pa. Pitam se zašto niko to nije uradio ranije.
Tvoj volan je u stvari od punog srebra!
To je dodatnih 900,000 funti.
Mislim, izgleda poprilično kul, zar ne?
Ali, pričajući o sjaju. Ukras za haubu.
- Da li je hauba? - Ipak nije na haubi.
Na... Ali vidiš... Ah, ali jeste hauba.
Ovo je pozadi. Da li postaje poklopac za motor,ne haubu?
- Ne možeš da kažeš "ukras za pokrivanje motora". - Ne, ne možeš.
- Sviđa mi se. izgleda brilijantno. - Mislim, pogledaj to.
To je impala na Montekarlu.
Tako da sam ja u suštini reklama za Ševrolet.
Nije li izvanredno šta ima smisla u našem svetu?
-Šta? -To nema.
- Vidoe sam ga kada sam pogledao gore i onda. - Proverite ga. Hajde.
Stuart Little spojler, dame i gospodo.
Oh, širina, da. To je sve srebro koje sam imao.
Poprilično je... To je Stuart Little spojler!
U svakom slučaju...
sada imamo
srebrne ukrase
na našim kolima.
-Mohu li da napravim sugestiju? - Hmm?
Držimo reku sa desne strane.
To nije navigaciono izazovno, da li je?
Navigacija nije problem danas.
- I znamo da idemo zapadno. - Da.
I znamo da ako nastavimo da idemo zapadno, stići ćemo na drugu stranu Zimbabvea.
I znamo da ćemo izgledati dobro dok to radimo!
Veliko proklizavanjee!
Veliko proklizavanje na Zambezi.
To je možda moje poslednje ikad televizovano proklizavanje.
Čudno ja kada razmisliš o tome,
zato što svako radi sve u svom životu
po zadnji put u jednom trenutku.
Poslednji put kada zaroniš sa broda.
Poslednji put kako šutiraš fudbalsku loptu.
Poslednji put da imaš seks.
Ali ne znaš, dok to radiš,
da to radiš po zadnji put.
Zato ću zapamtiti to proklizavanje.
Posle živahne jutarnje vožnje...
vratili smo se na asfalt.
Koji je imao žute linije i sve.
Ovo je kao Stelvio prolaz.
Kakav put!
I mali Montecarlo ga je proždirao.
Rekao sam ranije,
ako absolutno morate da istražujete Afriku,
absolutno morate imati Lancia.
Oh, iskočio je iz brzine.
Oh, Bože, vratio se opet.
I dalje puca i treska otpozadi. Da li možete da čujete to?
Volim taj zvuk.
I svi koji danas odrastate uz električne automobile,
nikad to nećete čuti.
Postoji dosta razloga zašto otimamo ovaj šou.
Ali za mene, jedan od glavnih je:
Jednostavno nisam zainteresovan u električne automobile.
Oni su samo bela tehnika.
Oni su mašine za veš. Oni su mikrotalasne pećnice.
I ne možeš te da ocenjuješ. Ne možeš da uživaš u njiima.
Oni su samo sranje.
Momci, uradio sam nešto po prvi put u životu.
Masturbirao na televiziji?
Ne, gore je. Navukao sam par rukavica za vožnju sa mrežastom navlakom.
Zašto si to uradio?
Moj srebrno-svetleći volan je sjajan.
Ali ga sada sunce obasjava, postaje pomalo vruć.
Nastavili smo sa vožnjom po divnom putu
dok divan put nije iznenada stao.
Erm...
Oh.
Hmm.
Ti potpuna vrećo sljiva. (sleng za muda)
To je jezero.
- Da. - Da li je?
- Pa, video sam ga na... - Šališ se?
Video sam ga na mapi.
samo sam pretpostavio da će postojati put oko njega, ali ga nema.
Erm...
Zašto nema puta okolo?
Oh, Bože.
Znači, sačekaj trenutak. Išao si pogrešnim putem iz Harara. Hajde da to utvrdimo.
Izabrao si pogrešan put. Bila su samo dva, ti si izabrao pogrešan.
Onda si nas uporno...
Prelep deo, kao Nürburgring, taj zadnji deo.
Lep deo na kraju. Ali se ispostavilo da jeste kraj.
Ne možemo da skrenemo desno zato što bukvalno, upravo tamo, to je Zambia.
- Mm-hmm. - Da.
- Ne možemo da idemo levo. - Zato što nema puta.
- Nema puta. - Da.
Pa...
- Samo ćemo otplutati preko. - Nemoj da si smešan.
Iskreno, odradili smo dovoljno auto čamaca, čamac auta, splavova, plutanja.
Nećemo praviti čamce. Nikad ne radi.
Imam bolju ideju: kupiti čamac. Kupiti tri čamca.
-Moramo da ukrcamo automobile. - Da, tačno.
- Kupimo čamce? - Imaju čamce. Vidi.
- To su čamci tih ljudi. - Pa, kupićemo ih.
Imam ciglu.
Deset triliona.
- Pedeset milijardi? - Da, što da ne?
Da, Ja ću uzeti drugih 50 milijardi.
100 milijardi. 360 milijardi.
400 milijardi.
10 triliona 400 milijardi i dvadeset.
Ovo je potpuno idiotski.
Tačno. Kupovina čamca.
Provešći jutro kljucajući po lokalnim brodogradilištima,
ponovo smo se sastali sa našim kupovinama.
Džejms je izabrao stari brod za pecanje sardina.
Ja sam kupio vodeni hečbek.
A Džeremi, prirodno,
je kupio plutajući kabinet za piće.
Kupio si bar.
- Takođe je most. - Oh, vidim!
Upravljaš iz bara.
Kada smo natovarili naše automobile...
Ka meni!
Sastali smo se na HMS Sardina za razgovor o mapi.
Da li su nautičke karte?
Ne, to je putna karta.
Tačno, idemo na more sa auto kartom.
- Znači ovde je jezero. - Da.
Mi ćemo...
Šta?
- Evo ga jezero. - Da. Evo ga jezero.
- Šta je to? - Prokletstvo.
To je ostatak.
Da.
To ide dovde.
Okej.
To je oko 180 milja.
To je 175 milja.
To je u redu, onda!
Tačno, hvala Bogu da ne moramo da odradimo tih dodatnih 5 milja.
To je najveće svetsko veštačko jezero.
Najiskrenije mi je žao zbog ovoga.
Pogledao sam... Gledaj, možeš da vidiš problem.
Vozili smo, ja sam koristio samo ovu stranu karte.
Ne, ne, ne, Džeremi, možemo da vidimo problem.
Tu je, pokazuje na mapu.
- Mapa je ispravna. - Nema problema sa mapom.
- Nisi pogledao drugu stranu. - Ali sve je bilo savijeno tako
da se nije videlo...
Koliko brzo ide tvoj čamac?
Pa, još ne znam. Ali ne veoma pretpostavljam.
Mislim da govorimo o brzom hodu.
I da idu 10 čvorova, što sumnjam...
Kažimo 10 milja na sat. To je 18 sati.
To je preko noći.
Da.
Tada sam još malo istraživao.
A ni to nije bio dobar potez.
Postaje gore.
Zašto?
Pogodi koliko krokodila ima u tom jezeru?
Ne znam.
Negde između 100 i 250 hiljada.
Krokodili?
Pre dve nedelje su morali da upucaju ljudoždera.
Da li bi želeo da vidiš?
Isuse, to je...
Pogledaj ga!
- Nisam znao da mogu da budu ovoliki? - Mogao bi da pojede ovaj čamac.
U proseku, 47 ljudi godišnje je ubijeno od strane krokodila.
A ovde nema toliko ljudi, za početak.
Na toj tmurnoj noti,
uputili smo se...
HMS Naroljan je u putu.
Pod pažljivim okom stanovnika jezera.
Ne mislim o ovome kao vodi već kao o čvrstoj grudvi krokodila.
Baš. Bezbednosne provere završene.
Postoji samo jedna stvar koja mogu da smislim da uradim.
Verujem da je Džeremi već sipao piće sebi.
Gospodin Polako vozi HMS Eko.
Koja prokleta buka!
Neverovatno je da pomisliš da 1955,
ovo nije postojalo, bila je normalna Afrika.
Onda su došli Britanci i rekli: "Sagradićemo branu preko Zembezi
da stvaramo hidroelektričnu snagu za Zambiju i Zimbabve."
I ovo je bio rezultat.
Najveće veštačko jezero koje je svet ikad video.
Uradili smo neke šašave stvari u naše vreme, ali stvarno uživam u ovome.
Plovim barom sa Lancijom na njemu.
I imam dosta pića da me pretera.
Toliko, u stvari, da sam pozvao, Buttons i Gretu Thunberg...
da podelimo posao.
- Gospodo. -Sviđa mi se izgled toga.
Imam širok izbor pića iz 70-tih,
uljučujući i veoma nedostajući Galliano.
- Lepo. - Lepo. Korak u prošlo verme.
- Džin i tonik, gospodine? - Voleo bih džin i tonik, hvala.
Odmah stiže. A vi, Gospodine? Chablis, pretpostavljam.
Hvala ti.
Led i listić zlata, možda?
Led i listić zlata bi bili divni.
Znači ako odeš u tu vodu, jednostavno , bićeš pojeden od strane krokodila.
- Da. - Da.
I ne mogu da smislim smrt u kojoj bih uživao manje.
Da, nije agonija, u stvari. Pa, ne.
- Jeste agonija. Ali je i poniženje.
To je sramota.
Krokodil dođe. Ti si tu, brčkaš noge u vodi,
razmišljaš o životu, pun nade, očekivanja, ljubavi, snova,
mislima o univerzumu.
Krokodil kaže: "Uzeću to." Beng. Nestao.
- Znaš kikikiriki na baru? - Da.
Imaš piće sa prijateljima i vidiš kikiriki.
Uzmeš nekoliko kikirikija i ti...
To si ti.
Da li znaš šta ga čini gorim?
Krokodil je praistorijski.
Tako da je bio prijatelj sa T-Rex-om.
Star je 250 miliona godina.
A čovečanstvo je šta? 150, 200 hiljada?
a civilizacija je samo oko 6,000 godina stara.
Znači sve od prvih pećinskih slika do današnjeg dana,
u vremenskom rasponu od evolucije,
to se sve desilo dok je krokodil češao zadnjicu.
Posle sat i nešto pića i ćaskanja i plovidbe,
ali većinom pića,
razgovor je počeo da pomalo opada.
Imam
tri četvrtine boce votke,
pola boce džina. Ne. Ne, to nije džin.
Šta je to? Ne znam. Ne mogu da vidim.
ovo je mešani brendi.
-I takođe imam ovde mešani viski. - Hamond, tvoj brod se izgubio.
To ima moj pasoš na sebi.
- Da li da idem? - Moraćeš da
napustiš moj bar.
Da li želiš da kreneš samnom, Hamonde, ili da ostaneš ovde?
Ovo je pokretljivije.
Tako da ćemo izmanevrisati ovaj uz moj i onda ću sići sa ovog na moj.
Tačno, sada, idemo. Internacionalno Spasavanje.
Molim te, ulovi mog Capri.
Daću sve od sebe.
Nemoj da upadneš u vodu.
Krokodili. Sigurna smrt.
Ostavio sam džin.
Da li bi želeo još jedan pre nego što odeš?
Prokleoto bih voleo jedan, da.
Nastavili smo sa našim dugim putovanjem.
I kako je padala tama,
shvatili smo da smo pomalo gladni.
I, da uhvatimo večeru,
Džejms je spustio svoje mreže za sardine.
I...
Tu smo na dubini.
Ne smata mi ako nisu sardine, ako je samo neka vrsta riba,
ali bih stvarno voleo sardine.
Pa, trebale bi da budu sardine. Ovo je brod za sardine.
Evo ga.
Dovraga.
Gladujem.
- Znam, gladujem takođe. - Ne, ja sam pre-gladan.
Biće krekeri zar ne
Biće krekeri. Biće krekeri.
I, kao da stvari nisu mogle biti gore...
Sad mi je ponestalo leda.
Pa, dopunili smo svoje čaše vrućim pićem.
I, podstaknuti time,
krekerima i setnim sećanjima,
nastavili smo da plovimo.
Biće duga noć.
Nije naša prva.
Uobičajeno, rekao bih ne naša poslednja.
Možda jeste.
Oh, prestani da pričaš te stvari, Ričarde.
Kakav je ovo posao bio.
Kakva karijera.
Izvinite.
To je bila duga noć. Veoma duga noć.
Ja sam gluv.
Bilo je,međutim, nekih dobrih vesti.
Mala plava tačkica, to smo mi.
Približavamo se kraju jezera.
I zato što smo se približavali obali,
bili smo okruženi našim grickavim prijateljima,
što je učinilo iznanadnu poruku od našeg režisera sa pratećeg kamermanskog čamca
toliko više alarmantnu.
Fil Hamondu.
Imašproblem sa svojim čamcem. Tvoj čamac tone, Hamonde.
Sranje, jeste. Toneš na krmi, Hamonde.
- Idi do obale. - Šta?
Daj mu snage, punu snagu.
Nalevo, Nalevo. Kopiram. Nalevo.
Ponovi.
Nalevo. Nalevo.
Definitivno toneš, druže.
Ti sigurno toneš.
Da, moj motor tone.
Brzina probijanja.
Baš, spasao si Capri.
izvini, tek sam čuo, zbog buke motora.
Šta se desilo?
Njegov čamact, ako pogledaš, je definitvno tonuo otpozadi.
Cela zadnja strana njegovih pontona je bila pod vodom.
Ne pokušavaj da dođeš ovde.
Zato što sam prešao preko sprudova.
Bukvalno sam samo nagrnuo preko
niskog tla da dođem ovde.
Džejms i ja smo pristali na drugom mestu blizu obale.
Tu je rampa.
I kada smo se svi iskrcali...
Ja sam definitvno stigao.
Sazvao sam još jedan sastanak za mapu,
zato što tokom noći, ja sam imao iznanadnu ideju.
Sad smo naišli na Kariba.
Yep.
Kada dostignemo granicu ovde i pređemo je,
mi smo prešli ceo put preko Zimbabvea,
što smo se i zaputili da uradimo,
i završimo emisiju.
- Da. - Dobro odrađeno, mi.
U naša tri neverovatna auta.
Međutim,
sa druge strane granice je Bocvana.
Pa,ako samo okreneš kartu,
- Što sam sada naučio da radim. - Dobro odrađeno.
- Oh da. - Dobra tehnika.
Ako pogledaš, ovo je Makgadikgadi, da? Solana.
I tu je Kubu ostrvo.
A tu smo počeli.
Tu smo odradili naš prvi specijal,
- Pre 17 godina. - Vau.
Oduvek smo govorili da je ovo jedno od naših najomiljenijih mesto igde
sa kojim smo se ikad susreli.
- I to je gde su baobab drveća. - Da.
- Želeo bih da završimo tamo. - Da, mislim da je to pravilno.
I to je samo... To je samo... voa.
- To je hiljadu k. - oko 120 milja .
- Da. - Ja sam za.
Znači završimo ovu emisiju ovde,
i zaključimo The Grand Tour ovde.
Mislim da je to odlična ideja. Prikladna je.
Složivši se sa novim planom,
stavili smo pravac ka granici, osećajući se veoma dobro.
Pa, tovo je prelepo, gledaoci. nazad smo na pravom asfaltu.
Sunce još nije iznadmoje glave, pa se moj volan nije zagrejao.
Volim ovaj trenutak.
Gepek?
Ali, nekoliko milja kasnije, veselosti je došao iznenadan kraj.
Jeez.
Oh, Bože, ovo će biti put prokleto pun rupa.
Oh ne!
Ne verujem da su moje gume preživele to.
Rupe, koje su bile približno loše kao one u Engleskoj,
nise bile dobre vesti za najkrhkiji auto ovde.
Oh, sranje.
Ooh!
Oh, sranje.
Ja sam, po prvi put,
ozbiljno počeo da se pitam da li ovaj auto može ovo da izdrži...
i da li će stići tamo.
Seronja.
Nešto stvarno ne štima
na zadnjoj osovini.
Zvuči kao torba escajga.
Mrzi me da kažem ali mislim da bismo
brzo pogledamo samo da budemo sigurni da zadnja osovina neće da otpadne.
Vesti, ispod auta nisu bile dobre.
Tako.
Tu.
To je jedan amortizer.
- Nije više spojen na tom kraju . - Da, vidim problem, gospodine.
Svaki put kada bi se osovina podigla, to je išlo gore,
bušeći rupu u karoseriji.
- Da li si stvarno napravio rupe? - Da.
Tako da ću morati da idem bez njega.
Ovaj mladić kaže da je to bio on,
on bi kupio 2.8 ubrizgavanje, a ne tri-litarski GXL.
- Da li to... On? - Da.
Kaže da ima mnogo jaču osovinu.
Iritantno, drugi amortizer je morao da se skine takođe.
Znači sada voziš na lisnatim oprugama, da?
Da.
Kao, to je potpuno isto kao srednjevekovna volovska kola.
Da.
Za Džeremija i mene, u stvari,
bilo je mnogo više zabavno nego srednjevekovna volovska kola.
Slupaću se!
Pa, ako je želeo da zna šta amortizer radi,
zaustavlja auto da radi to.
Oh, da, još sam u njemu.
Predstavljajući Veliku Britaniju u auto trampolini,
to je Ričard Hamond iz Ross-on-Wye.
Nažalost, Fordova zabava svemirskog skakač se uskoro završila,
zato što se Zimbabve opet promenio
i više ga nismo mogli videti .
Dim.
Bože.
Ne mogu da dišem.
U redu, pa, sve je sada prekriveno, slojem ugljene prašine
zato što smo u rudarskoj oblasti.
Zato su sva drveća i sve crni.
Oh, hajde.
Hajde.
Ako je ovako celim putem do granice, onda, Isuse.
Onda, kroz zagušljujuću prašinu,
Primetio sam ono što nam može biti spasenje.
Ovaj put je nepodnošljiv. Ne bi li se složio?
Veoma je loš. Nije najbolji.
Otkako smo sišli sa čamaca jutros,
Bio sa razdrman do delića.
Moj auto se raspada u komade.
To je naročito zarazan tip prašine takođe.
I ja gledam u ovo.
- Pa, to nije neravno, zar ne? - Pa, ne, to je pruga.
pa zašto ne pretvorimo naša kola da idu po šinama?
Radili smo to ranije.
- Ah, da. - Radili smo to ranije.
- Da, jesmo. - Koja druga grupa momaka
može stvarno reći sa iskustvom
- da se to može izvesti? Mi smo to uradili. - Uradili smo to.
Morali bi da preverimo red vožnje.
Ta vrsta stvari je veoma važna.
Takođe bismo morali da nađemo radionicu gde bismo mogli da napravimo modifikacije potrebne
našim kolima.
Da, trebao bi nam veliki grad sa dosta mašinerije.
Dobro, Vic Falls nije daleko.
Oh.
Nije jedan od naših.
Oh, sranje.
Nastavite. Veoma su zadovoljni svejedno.
Tačno, znači nazvao si neke lokalce glupanima .
- Upravo sam ga nazvao drkadžijom. - Da.
I oni izlaze da te prebiju od batina.
Zdravo. Kako ste vi?
- Ćao, svi. - On je rekao da ste glupani.
Ovaj tradicionalni engleski pozdrav...
To je u redu. Ovo je tvoj dom.
- Hej. Kako ste? - Lepo vas je videti.
Dobro vas je upoznati.
Kada je Kofi Klarkson popravio diplomatske odnose,
uputili smo se na našu zaobilaznicu ka Viktorijinim Vodopadima.
A sada,
sve gori.
Da. Oh, moj Bože, potpuno sve gori.
Krvava Nora.
Imamo neke prepreke danas, zar nr?
Kada smo dostigli Vic Falls,
naše misli su se okrenule ka pitanju našeg smeštaja.
Sa obzirom da škrti Gospodin Vilman nije bio sa nama...
Popodne.
Hvala vam. Da li možemo da dobijemo tri apartmana molim?
I ako biste mogli poslati gore mog krojača, to bi bilo sjajno.
To je ono što Bond uvek kaže.
Onda, kada smo isprali ugljenu prašinu iz ušiju,
našli smo radionicu
i pustili muziku.
Nekoliko dana kasnije, posao je bio završen.
I sastali smo se na lokalnom koloseku
da uporedimo naše skalamerije.
Iznenađujuđe jednostavan posao.
stavio sam prednje točkove u neku vrstu korita za stočnu hranu,
koje ima male točkove za šine sa donje strane. Okej?
Pozadi, zadnji točkovi pokreću vrstu kaišnog sistema
koji onda pokreće točkove za šine.
jednostavno je i elegantno.
- Za razliku od toga. - Da vam ispričam o tome.
Moj je porilično složen, i pretpostavljam da niste zainteresovani,
ali zasnovao sam ga dizel-hidrauličnim lokomotivama
iz Engleske zapadne regije.
To je hidraulični pogon. Motor samo pokreće pumpu
koja punu hidraulični rezervoar koji onda pokreće točkove,
dajući ti masivnu obrtnu silu pri mirovanju
od 0 obrtaja.
Kako to radi?
- To je kako radi. - Nisam razumeo.
Džejmse, šta je to kog đavola?
Da, pa, jesam vas upozorio.
Oh, Moj Bože! Ima ceo... Šta je sve to?
To je hidraulična pumpa.
Ovo je hidraulični rezervoar.
Ovo su cevi.
Ovo su merila koja te upozoravaju na pritisak.
Kako ćeš ih videti dok voziš naokolo?
Dokle god su u redu kada krenem.
Osim ako imaš kopilota koji je žirafa.
Poenta hidrauličnog sistema je prenos.
Ovako su gradili prave lokomotive, ovo je proverena tehnologija.
Ne izgleda kao prava lokomotiva.
- Pa, izgleda, u stvari. - Ne, ne izgleda.
Izgleda kao Triumph Stag.
Zamišljam Letećeg Holanđanina, Malard. (vrste lokomotiva)
- Razumeš? Otvori oči. - One nisu hidraulične lokomotive.
- Da li se ostvarilo? - Ne.
- Tvoje izgleda još lakše nego moje.
Ti čak ne moraš ni da ideš tamo.
Sedi na valjcima, zadnji točkovi okreću valjke,
valjci okreću točkove, ono putuje, kraj.
Znači samo je kao kotrljajući put?
Da, to je kao mašina za trčanje.
Dobro, Džejms, Hamond smo dokazali da postoji veoma lak način da se ovo odradi.
Ali moraš da upravljaš kvačilom,
tvojim gasom, tvojom kočnicom. Sve što ja moram...
- Veoma slično vožnji automobila. - Vožnji, da.
Da, ali nije auto, vidiš? To je lokomotiva.
Sve što moram da uradim je da podesim broj obrtaja motora
i onda jednostavno pomeram ručicu napred i pozadi,
stvar koja je učunila vožnju lokomotive toliko privlačnom
ljudima koji su odrasli na parnoj.
- Hoćemo li ovo da uradimo? Uzbuđen sam. - Nedostajaću im kada odem,
što je u roku od nekoliko dana.
Ukrcali smo se na naše vozove,
spremni za pokret.
Hidraulični pritisak raste.
Voz koji polazi sa perona jedan je Montecarlo Express,
bez presedanja ka Bocvani.
Idemo.
Ja se krećem!
I ono radi.
Dobro, putujemo.
Šta?
Ne, ja sam u...
Pravi veoma autentične zvukove voza.
da li si čuo mali "gadunk gadunk"?
Oh, Bože.
Ispao sam iz koloseka.
Oh, bože.
moraću da krenem u rikverc da vidim koji je njegov problem.
Oh da!
The Montecarlo Express ide i napred i unazad.
Pogledaj to.
Kakvu sam mašinu napravio ovde.
Ovo je značili da smo Džejms i ja obojica ispali iz koloseka.
ali može biti gore.
Oh, skote.
Znači taj točak se okreće na tu stranu,
što okreće ove točkove na drugu stranu ,
što znači da ide suprotno
od pravca u kom se ovi točkovi okreću.
Dobro.
Srećom, pošto nismo stvarno napustili stanicu,
postojao je teleskopski utovarivač da nam pomogne da rešimo naše probleme.
Ja ću da ga podignem i okrenem naopako,
Tako da kada ide pozadi ići će napred.
Šta to znači je da sada imam
četiri brzine u rikverc koje me pokreću unapred.
Tačno Sada jednostavno ga vratiti na šine.
Nema problema. Sve je pod kontrolom.
I kada smo svi bili nazad na šinama,
krenuli smo jedanput ponovo.
Nije li zabavno, napraviš jednu malu grešku,
pogrešno izračunaš, i onda je ovo tvoj život.
Iako Hamond nije donosio mnogo dostojanstva situaciji,
ovo je ipak bio popriličan trenutak.
zato što smo sada pravili veliku turneju
po jednoj od najikoničnijih svetskih železnica.
Izvanredno je da danas,
ne možemo da izgradimo železničku liniju u Britaniji iz ...
Londona do Mančestera,
dok je pre 150 godina neko rekao:
"Hajde da izgradimo železničku liniju iz Kejptauna do Kaira",
7,000 milja preko kičme Afrike.
I onda su krenuli: "Da, da, da, možemo to da uradimo."
i onda je neko rekao: "Ali postoji prokleto velika klisura na putu."
I oni su rekli: "Pa, to nije bitno, evo šta ćemo da uradimo.
Sagradićemo most u Darlingtonu,
poslati ga tamo,
sastavićemo ga na mestu i uklopiće se."
I jeste.
I evo ga!
Oh, moj Bože..
Vozim Lanciju Montecarlo
po mostu Viktorijanskih vodopada.
Mi smo 420 stopa iznad klisure.
Hajde da samo uzmemo trenutak.
Svakako će mi nedostajati da radim ovakvu vrstu stvari.
Kada smo štiklirali neočkivani trenutak sa liste želja...
Kotrljali smo se dalje sa našim umovima čvrsto usredsređenim na cilj.
Znači, ako možemo da iskoristimo železnicu sada
da nas preveze kroz tu vrstu oblasti za iskopavanje uglja,
da,
ti je houmrun onda.
Jednom sam išao na Orijent Ekspres sa suprugom u Indiji.
Neverovatno smo se proveli.
Veoma slično.
Ovo je udobnije nego putevi, zar ne?
A druga stvar je takođe.
Po prvi put, mogao sam da vidim poglede
umesto puta ispred.
Da, gledam poglede dok se povlače.
Možemo li da te nazovemo Dizorijentisani Ekspres?
Dok smo ćaskali dalje, imao sam samo jednu malu brigu na umu.
Bio sam uveravan da nijedan voz ne dolazi iz suprotnog pravca.
Ali šta ako jedan jeste?
To je jedna od stvari koje ne možeš da skloniš sa uma
kada si na jedno-kolosečnoj železnici kao što je ova.
A onda,toj brizi se pridružila još jedna.
Oh! Imam upozorenje na povišenu temperaturu ovde.
Ne mislim da se moj motor hladi baš kako bi trebalo.
Iz nekog razloga.
Da li je moguće da sam konvertovao svoj auto u voz?
Moje rešenje je bilo da podignem haubu
i onda pozovem stare prijatelje,
Brzinu i Snagu.
Naznačeno: 40 milja na čas.
Nije 40 milja na čas, ali to je šta kaže.
Protok vazduha je dobar na ovoj brzini, veoma dobar.
Ok ,moja desna noga je počela da trne sada.
Do sredine poslepodneva,
bili smo samouvereni da smo u stvari nešto postigli.
Računam da smo prešli prašnjavi put
i sve te grube stvari.
Da, mislim da jesmo. Prešli smo rudnik uglja sigurno.
Stoga smo stali na pružnom prelazu,
da odradimo posao o kome smo izbegavali da razmišljamo.
Kako ćemo da ih skinemo?
Pretpostavljam da bi prilazeći teretnjak mogao da uradi posao umesto tebe.
Tačno, šta trebaš da uradiš prvo, koristeći podesivi ključ...
Ne mogu da računam na nas da ćemo koristiti podesivi ključ.
Olabaviš matice.
Zašto ne možeš da koristiš jedan od ovih?
Zato što je to alatka za šarlatane.
- Ne misliš "šarlatan", zar ne? - Mislim.
Misliš da neko ko ima jednu alatku umesto trista.
- Odvij matice prvo. - O čemu pričaš?
Šta je matica?
To je matica.
Ovaj ključ je prevelik.
Nećemo svi morati da idemo u isti starački dom, zar ne?
Ne.
Mislim, nije obavezno da posle ovoga, narednog dana
On kaže da će obrisati naše brojeve čim završimo.
I mi završimo, obriši, sada su nestali.
O Bože.
Veoma lako da uradiš, oni su tačno jedno pored drugog.
Najmanja pi**a na svetu, Najveća pi**a na svetu.
Odugovlačimo.
To je istina u stvari. Nije laž.
Istina je.
- Imao sam ideju. - Šta?
Zašto sada ne bismo otišli na ekran koji kaže "15 minuta kasnije"?
Da?
Pustimo ljude iz produkcije da ih skinu.
- I onda... - Izgleda kao da smo mi to odradili.
Izgleda kao da smo mi to odradili.
A onda, imaćemo liniju naracije:
"Ubrzo, svi automobili su bili van šina."
Ubrzo, svi automobili su bili van šina.
I, kako je granica sa Bocvanom bila samo ispod 40 milja ,
mi smo zamalo završili našu misiju.
I zbog toga, imali smo trojici malih heroja da zahvalimo.
Zapanjen sam da Ford Capri i dalje ide.
Stvarno jesam.
Ali sam više iznenađen Stag-om i Montecarlo-om,
Zato što bi skoro svako ko zna bilo šta o automobilima rekao
ta dva su najnepouzdaniji automobili ikad napravljeni.
A evo ih, teraju dalje.
I, stvarno jesmo sačuvali najbolje za kraj...
Zato što je Zimbabve obezbedio savršenu pozadinu
za našu poslednju automobilsku avanturu.
Sjajni automobili!
Sjajni, sjajni automobili
su preživeli ovu sjajnu, sjajnu zemlju.
Eseks!
Triumph Stag.
Pregrevanje, moje dupe.
Dobro odrađeno, Lancia.
Zapravo mogu da vidim carinsku stanicu.
Ti fantastični mali automobilu, uspeo si.
Uspeo si.
Pre nego što smo prišli kontrolnom punktu,
stali smo da razmislimo na trenutak.
Prešli smo Zimababve i ne znaš.
Ne, jedva bi rekao od..."Da li ste koristili ove automobile da to uradite?"
Da, baš. Voleo bih da zadržim ovo.
Da.
Dosta bih voleo da ga sačuvam, iskreno.
Sve što nam treba su tri kese da ih ponesemo kući sa nama.
Mislim, ovo je, mislim, moguće restaurirati.
Mislim da moj jeste. Morao bi da se kompletno rasklopi.
U svakom slučaju, slušaj.
Moramo da nastavimo dalje, zato što očigledno, završili smo emisiju,
sada moramo da završimo šou.
- Celu stvar. - Pa... O.
Šta?
Imamo mali problem.
- Šta? - Pa, to je srebro.
- Oh, da. - Moramo da pređemo granicu.
- Srebro. - Imamo mnogo srebra.
Mislim, ako prođemo sa njima, to je krijumčarenje.
Da, jeste.
Da li ćemo da ga uklonimo?
- Ne. - Ne, to bi bilo...
- Pa... - Pa, stvarno ne možeš!
- Ne bi više imao silu potiska. - Da.
- Šta da radimo? Stilizovaćemo. - Stilizovaćemo.
- Opušteno. - Opušteno ja pravi put.
Tako treba.
- Zdravo. - Kako ste?
Vrlo dobro. Kako ste vi?
Da li imate nešto da prijavite?
Ne.
- Da li možete da izađete napolje molim? - Da.
Pokušava da izgleda normalno.
Da li možete da nam pomognete da otvorimo haubu?
Nemoj da ideš iza njegovog auta.
U redu.
U redu, hvala vam na saradnji.
Možete da prođete.
Hvala vam puno.
Hvala vam, gospodine.
Hvala vam.
Da! Da!
Samo ću da se pretvaram kao Ja sam kao tih,
blagorečiv...
samo poprilično očajan tip. Jednostavno nisam...
Neću biti svoj veseli ja, zato što ću preterati.
- Dobar dan, gospodine. - Dobar dan.
- Kako ste? - Veoma dobro, havala vam.
Dostigli ste Pandamatenga granični punkt u Bocvanu.
Šta?
Dostigli ste Pandamatenga
- granični punkt u Bocvanu. - Da, da.
- Da li imate nešto da prijavite? - Ne.
Da li možete da dođete i otvorite nam gepek?
- Molim, možete li da krenete sa nama? - Da.
To nije obećavajuće, zar ne?
- Hvala vam puno. - Nema na čemu, hvala vam.
Uživajte u Bocvani.
- I zabavite se. - Hoću.
Hvala vam.
Da, ubio sam.
Molim vas možete li da dođete i otvorite haubu?
Primetićete, kada otvorim ovu haubu, ovo je originalni Stag motor
a ne transplantiran Roverov.
Otvorite vrata za mene.
Pa ima poprilično mnogo praznih limenki od pića.
U redu, gospodine.
Možete da zatvorite vrata.
Hvala vam.
Oh, sranje, volan je vreo.
Volan je vreo, ali nemoj da privlačiš pažnju na njega.
Hvala vam.
Hvala vam, gospodine.
Upravljaj kolenom. Upravljaj kolenom.
Au.
Nas tri krijumčara
smo sada bili na poslednjoj vožnji zajedno.
Uputivši si se na naše omiljeno mesto na svetu.
Proputovali smo hiljade i hiljade i hiljade milja
i imali hiljade i hiljade i hiljade avantura.
I završićemo baš gde smo počeli.
Nikad nisma pomislio da će to šta radimo zajedno...
potrajati kao što jeste.
Bio sam uzbuđen kada sam dobio posao, odavno.
Veoma uzbuđen.
Ali nikad nisam sanjao da će prerasti u karijeru
i životno-definišuću avanturu.
I, povremeno, zamalo karijeru i životno-okončavajuću avanturu.
Ne mogu da se pretvaram da neće biti bolno, završiti ovo.
Zato što jeste.
22 godine.
Više nego trećina mog života.
Ovo će me pogoditi na dosta malih načina.
Kao što, postoji zelena kesa, Imam zelenu putnu torbu
koju sam koristio još od prvog specijala u Bocvani.
Uvek sam je koristio za specijale, ali je nikad nisam poneo negde drugde.
Pa šta ću uraditi sa tom zelenom torbom?
Jednog dana, naići ću na nju u ormariću gde držimo torbe.
I pomisliću: "O, da."
i sve će mi se vratiti.
U svakom slučaju.
Nadam se
da smo vam doneli mali delić sreće.
Nekoliko milja dalje, Hamond se opet pokvario.
Mojauto se ne pali.
I iako je obo bila naša poslednja vožnja,
osetili smo dužnost da reagujemo na uobičajen način.
Ostavićemo te vukovima.
I, kako se asfaltirana površina završavala...
Odlučio sam da dam mom borbenom malom dvo bregastom
jedan zadnji provod.
♪ Monte Carlo ♪
♪ Stajao čvrsto na betonu ♪
♪ Sa srcem od zlata i olovnim stopalima ♪
♪ Decu da nahrani, da im šta im treba ♪
♪ 'Zato što odbijam da budem još jedan odsutni ♪
♪ Sada, naučene lekcije dok su gorele gume ♪
♪ Bio na dugom putu oštrih krivina ♪
♪ Hvatajući sve krivine Daj mu gas i skreni ♪
♪ Oči na putu dok sve ne zamagli ♪
Dobor, sada, konačno prlazeći kroz žbunje
do Makgadikgadi.
Peščani putevi. Sećam se tih.
Bože, bili su tako dobri.
Tako udobni.
Đavola?
Nema šanse.
Sranje.
To je moj auto.
To je moj auto baš iz prvog specijala.
Da li je to...? Ne može biti Džejmsova Mečka.
Ne verujem.
Mali Zalogaj kafe.
To je zapanjujuće.
Ja sam... Ja sam... Ja sam se pomalo
zagrcnuo.
Sačekaj minut.
Vrata su bila skinuta. Ne, da li su? Da.
Neko je pronašao vrata
koja smo skinuli da bi prešli Makgadikgadi.
Šta ima?
Nećeš poverovati u ovo.
Isuse, da li je?
To je moj auto.
To je moja stara Lancia.
- Da li je to moj Mercedes? - Mislim da je to tvoj Mercedes.
Znaću da je ovo moje,
zato što
imaće petobrzinski menjač na kutiji za četiri brzine.
Hriste, jeste!
Ja sam...Ja sam...Ja sam apsolutno.. Moje srce je pomalo poludelo.
Vidi, da, nema amblema, koji sam uzeo kao suvenir.
- Suvenir? - Da.
Znaš li šta sam zadržao kao suvenir na svakom jedinom specijalu
Svaki jedini specijal, Imao sam ga sa mnom.
- Da! Da! - Imam ga sa mnom sada. Sačekaj.
Gde je?
U mom koferu je. Uvek je u mom koferu.
Izvinite, svi.
To je bio moj suvenir.
Hajde da ga uguramo.
Siguran sam da sam ha uzeo odatle.
Eto ga.
Dobio je svoje oko nazad!
Znači neko je našao... Mora da su ista vrata.
Neko ih je našao i zakačio nazad.
Ostavili smo ih... Sećam se, mora li smo da olakšamo.
Mislim da smo ostavili vrata sa onim tipom.
Noa.
- Noa. - Noa žbunski mehaničar.
Pitam se da li je Noa otišao i povratio automobile i stavio vrata nazad.
Verovatno jeste.
Okej.
Neverovatno.
Provešći noć u luksuznom kampu,
sastali smo se na doručku umovima fokusiranim
na istu stvar.
Da li ste čuli nešto od Amazona?
- Da, dobio sam imejl ovde. - Da li si?
Žele svoje laptopove nazad.
Tako da nema debelog čeka? Nema ugovora?
Nema pisma koje nas moli da nastavimo?
Ne, nisam dobio ništa.
Dobro, pa, ovo stvarno jeste naš zadnji doručak, zar ne?
Da.
To je to.
Da li si video ovo, Hamonde?
Kada si se pokvario juče,
mi smo vozili dalje.
Čekaj, da li su to...?
Da li su to automobili otkad smo zadnji put bili ovde? Ozbiljno?
Da. Samo su bili pored puta.
Definitivno su jedni isti.
Znači bili su ovde od tada. Vozeći okolo.
I dalje miriše isto, Mercedes.
I govoreći o tome,
imamo zadnji nalet danas.
Kratko putovanje do Kubu ostrva.
Mhm.
Preko solana.
Zašto to ne bi uradili
Makgadikgadi stilom?
To je to.
Ovako smo to uradili zadnji put.
Bez vrata!
Kakav način da završimo The Grand Tour!
Kakvo mesto!
♪ Ove maglom prekrivene planine ♪
♪ Su doma sada za mene ♪
♪ Ali moj dom su nizije ♪
♪ I uvek će biti ♪
♪Jednog dana ćeš se vratiti♪
♪ Svojim dolinama i svojim farmama ♪
I više nećeš žudeti da budeš da budeš brat po oružju
Eto ga.
Kubu ostrvo.
Oh, Bože, mislim da je to to.
To je to.
Eno ga naše drvo.
Samo ostaje na meni da kažem,
Hvala vam, veoma veoma puno na gledanju.
Hvala vam.
Znači puno.
I ...
To je to.
♪ My sweet Lord ♪
♪ Mm, my Lord ♪
♪ I really want to see you ♪
♪ Really want to be with you ♪
♪ Really want to see you, Lord But it takes so long, my Lord ♪
♪ My sweet Lord ♪
♪ Mm, my Lord ♪
♪ I really wanna see you ♪
♪ Really wanna see you ♪
♪ Really wanna see you, Lord ♪
♪ Really wanna see you, Lord But it takes so long, my Lord ♪
♪ Hallelujah ♪
♪ My sweet Lord ♪
♪ Hallelujah ♪
♪ Mm, my Lord ♪
♪ Hallelujah ♪
♪ My, my, my Lord ♪
♪ Hallelujah ♪
♪ I really wanna know you ♪
♪ Hallelujah ♪
♪ Really wanna go with you Hallelujah ♪
♪ Really wanna show you, Lord ♪
♪ That it won't take long, my Lord ♪
♪ Hallelujah ♪
♪ Mm, my Lord ♪
♪ Hallelujah ♪
♪ My sweet Lord ♪
Da li smo spremni, gospodo?
Iskreno, ne znam.
- On je na njemu! - U manevru sam!
Pravi starac sa tri noge je prošao pored!
Možda curi pomalo.
Kakav moron.
Mora da je bilo 40 ljudi u sobi kada je policija stigla.
Woah!
Klarkson!
Sa strane u posteljine.
Bollocks.
Sklanjaj se sa puta, sklanjaj se sa puta, u trci sam.
- Hajde da otpevamo pesmu. - Ne.
Nema dostojanstva u tome, ima li?
Ne.
Okej, vreme je sada
i, niko ovo nije rekao na autmobilskom šou ranije,
spasimo svet.
Ne moramo svi da odemo u isti starački dom, zar ne?
No.