THE GRAND TOUR ESITTÄÄ
Päivää ja tervetuloa The Grand Tour -sarjaan.
Tämä on Lamborghini Huracán Sterrato.
Toisin kuin tavallinen Huracán, joka suunniteltiin -
matelemaan ympäri keskustaa myöhään illalla,
tämä suunniteltiin paahtamaan aavikolla 260 km/h.
Siinä on kattoteline, levitetyt lokasuojat,
vahvistettu pohja ja pitkäliikkeinen jousitus.
Se on Lamborghinin kuriton sankari.
Muutkin kuin Lamborghini hyökkäävät aavikolle.
Tämä on Porsche 911 Dakar.
Siinä on neliveto, pohjapanssari -
ja 50 milliä enemmän maavaraa kuin tavallisessa 911:ssä.
Jopa Morgan yrittää.
Jep, tämä on CX-T, ja sekin on korotettu.
Säädettävät ralli-iskunvaimentimet ja ulkoinen turvakaari.
Kiva.
Kaikki nämä autot ovat tietenkin upeita,
mutteivät halpoja.
Porsche maksaa 173 000 puntaa,
Morgan 204 000 -
ja tämä 250 000.
Se sai miettimään,
voisimmeko rakentaa ralliauton halvemmalla.
Paljon halvemmalla.
Katsotaanpa, mitä ostimme.
Minä valitsin tämän Maserati GranCabrion,
josta maksoin vajaat 26 000 puntaa.
Richard Hammond osti tämän.
Se on Aston Martin DB9 V-12 Volante,
joka maksoi hänelle 22 000 puntaa.
Jeremy Clarkson osti tämän -
Jaguar F-Type V6 S:n 25 000 punnalla.
On sanomattakin selvää, että saimme viestin herra Wilmanilta.
Kerro.
Siinä lukee: "Nyt teette ostoksistanne aavikkokilpureita.
Kun olette valmiita,
ilmoittaudutte rautatieasemalla Choumissa,
joka on Mauritaniassa."
- Missä Mauritania on? - Ehkä piti olla Mauritius.
Ei se ole missään. Se ei ole oikea paikka.
- Mauritania. - Mitä höpiset?
Älä viitsi.
Velho ja leijona peilimaailmassa,
Liisa ja vaatekaappi, kaikki se.
Kuljetaan vaatekaapin läpi,
tervehditään iloisesti puhuvaa leijonaa -
ja varotaan juoksevia ihmisiä, joilla on pelikortti viittana.
Kuulostaa C. S. Lewisilta.
- Kyllä. - Lewis Carroll.
Ne eivät olleet matkakirjoja.
Sinusta tätä paikkaa ei ole.
Ei ole mitään Mauritaniaa.
Kävi kuitenkin ilmi, että Mauritania on olemassa.
ATLANTTI - AFRIKKA - INTIAN VALTAMERI
Se on entinen Ranskan siirtomaa Länsi-Afrikassa.
Ja se näyttää tältä.
Maa on neljä kertaa isompi kuin Iso-Britannia. Kaksi kolmasosaa siitä -
on Saharan aavikon alla,
mikä tarkoittaa, että enimmäkseen se on kilometritolkulla -
tyhjää ilman ihmisiä.
Mutta täällä, keskellä tätä ylikuuman tyhjyyden -
valtavaa merta,
on rautatie,
ja se kulkee läpi pikkukaupungin,
jonne meidän käskettiin tulla.
Nimeltään Choum.
CHOUM - ASUKKAITA 2 735
LÄMPÖTILA 46 ASTETTA
Mauritaniassa saa kuulemma rahoille enemmän vastinetta.
Luulin, että olisi värikkäämpää ja puhuvia eläimiä.
On mukavan hiljaista.
- Eikö olekin? - On.
On liian kuuma ääntelyyn.
On todella kuuma. 46 astetta.
Se on kuivaa lämpöä.
Älä sano... Inhoan sitä.
- Inhoan kuivaa lämpöä. - On kuuma!
- Ravintola. - Missä?
Emme saa olutta.
- Mitä? - Kuiva maa.
- Mitä? - Mauritania on kuiva.
- Oikeastiko? - Muslimeja.
Millaisessa satumaassa ei tarjoilla giniä?
Käsidesissäni on vähän alkoholia,
- jos se auttaa. - Pidä tallessa.
On mukava tehdä taas Grand Touria -
- kunnolla. - Niin.
- Ymmärrättekö? - Kyllä.
Pölyisessä ja tällä kertaa kuvitteellisessa paikassa.
Tekeekö tuo mies peltitöitä tuolle pakulle?
Tiedän, mikä tämä on.
Se on vanha, rikkinäinen paku.
Herra Wilman sanoi ennen lähtöämme:
"Järjestin vara-auton, jos joku omistanne hajoaa."
Miksi hän lähetti pakun?
Hän sanoi, että kaikki matkalla tarvittava -
on pakun tavaratilassa. Se on auki.
Ethän varasta jonkun elinkeinoa?
En. Hän sanoi. Mutta siitä herää kysymys,
miten automme mahtavat...
Hän sanoi toimittavansa ne meille.
Paku oli selvästi ostettu paikallisesti,
ja saavuimme ilmateitse,
joten Hammondin mielestä oli vain yksi mahdollinen vastaus.
Luuletko, että juna tuo automme?
Eikö tämä olekin todennäköinen paikka nähdä juna?
- On. Myönnän sen. - Kyllä.
Ainoa keino tänne ja pois on juna.
Miten muuten ne tulisivat?
Koska ei ollut ilmoitustauluja -
kertomaan junan saapumisesta,
asetuimme odottamaan.
Oletteko huomanneet, kuinka monta tyhjää muovista -
vesipulloa täällä on?
Monta.
Katsokaa, 1, 2, 3, 4, 5, 6,
- 7, 8 vain tuossa. 9,10. - Jep.
Etsisin valmistajat ja tappaisin heidät.
Ankarasti sanottu, mutta ne ovat täällä pitkään.
- Haaskausta. - Ikuisesti.
Junaa ei saa usein odottaa -
- raiteiden vierellä. - Ei.
- Tämä ei kävisi Paddingtonissa. - Ei.
Entä jos se ei tule?
Entä jos autot eivät ole siinä?
- Tuolla! - Missä?
Tuolla. Tuo sen on oltava.
Olet oikeassa.
Luoja, se on valtava!
En ole nähnyt mitään noin suurta.
Sama täällä.
- Näettekö autoja? - En.
- Olen pitkä, näen rautamalmia... - Näen sitä.
...rautamalmia, rautamalmia.
- Mikä tuo on? - Ihmisiä.
Kaverit, tuo on jarruvaunu.
- Se on viimeinen. - Katsokaa, mitä edessä on.
- Jarruvaunun edessäkö? - Niin, katsokaa.
Se on avotavaravaunu, erilainen vaunu.
- Avotavaravaunu. - Kyydissä on kolme esinettä.
- Noin. - Hyvä!
Ne ovat autot.
Juna pysähtyi,
ja koska oletimme sen jatkavan matkaa pian,
meidän piti saada nopeasti automme pois kyydistä.
Mitä tehdään? Ei aavistustakaan.
Normaalisti, kun autot ovat avotavaravaunussa -
pienoisrautatiellä, laitetaan ramppi,
- jolle autot ajetaan. - Niin.
- Mutta takana on jarruvaunu. - Kyllä.
Se ei lähde ilman jarruvaunua.
Ei. Oletettavasti tuo peruuttaa.
- Miten? Emme voi työntää sitä. - Vaihtoveturilla.
Tämä on täysikokoinen leikkijuna.
Toisella raiteella on vaihtoveturi.
Vaihtoveturin löydettyään -
James puhui sen kuljettajalle parhaalla ranskallaan.
Tuo kuulostaa...
Ehkä James tulee vaihtoveturin kanssa kovana.
Jos hän ajaa sitä, ihan varmasti.
Sen kyydissä hän on vielä kiihottuneempi.
Vaihtoveturi.
- Hän on kyydissä! - Olen vaihtoveturissa!
Kolmijalkainen vanha mies meni ohi.
Kyllä vain.
Onko yhtäkkiä James Mayn elämän paras päivä?
- Hänellä on koko rautatieverkosto. - Täysikokoinen leikkijuna.
Jos olet omistanut pienoisjunaradan,
tiedät, miten tämä toimii. Noin!
Siinä hän tulee.
Rautatieläisen lähestyessä oli minun vuoroni puhua ranskaa.
Sinä -
irrottamaan.
Ja tässä tulee James.
Tulin katsomaan, mikä osa täällä on.
- Aivan onnessaan. - Se on hienoa.
- Hän lähtee. Nouse kyytiin. - Mennään.
- Pakoon! - Kamalaa!
- Yksi. Ja sitten? Nyt mennään. - Yksi.
Suuren sinisen vaihtoveturin ohjaimissa -
James työnsi automme ja jarruvaunun sivuraiteelle,
irrotti autovaunun...
Nyt eteenpäin. Vapauta jarru.
...ja kiinnitti jarruvaunun taas junaan,
joka otettuaan lisää matkustajia lähti taas liikkeelle.
Auringon laskiessa meidän piti saada automme pois vaunusta.
Se tarkoitti aseman vanhan ja rikkinäisen kurottajan käynnistämistä -
ja maanviljelytaitojeni käyttämistä.
Vähän lisää, seis.
Onko tämä ensimmäinen kerta,
- kun yritämme tehdä jotain kunnolla? - Se on kesken!
Vielä vähän. Siinä se.
Minä aloin poistaa kahta muuta.
Autosi taitaa olla omaani painavampi, James.
Laske se. Alas.
Kerro, kun riittää.
- Hyvin menee. - Se kelpaa.
Me onnistuimme.
Saimme kaikki kolme autoa Mauritaniaan.
Seuraavana aamuna, lyhyen, kuuman ja alkoholittoman unen jälkeen,
kokoonnuimme tutkimaan muutoksiamme.
Aloitimme Jaguar F-Typestäni.
Olen suoraan sanottuna pettynyt.
Se ei toiminut aivan niin kuin kuvittelin.
Mitä kuvittelit?
No, 70- ja 80-luvulla nuoret,
- tarkoitan meitä... - Meitä. Niin.
Escortiin ostettiin lokasuojan levikkeet.
Sitten ei ollut varaa ostaa riittävän isoja renkaita.
Lopputulos näyttää naurettavalta.
Ja kun tulee taakse...
Se on noin 5,5 metriä leveä takaa.
Jos en olisi vaivautunut...
Miksi laitoit levikkeet,
kun niihin ei ole renkaita?
Kaikesta huolimatta se on yhä "Jaaaag".
Tuo on hyvä.
- Siinä lukee "Jaaaag". - Vaihdoin merkin.
- Ei, vaihdoit meeeerkin. - Myöskin hyvä.
Konepellillä on sarvinokka,
- koska nostin ilmansuodattimet. - Niin.
Valitsin Stratosin valot.
Sinulla on kiire selitellä rumaa vauvaasi.
Tämä on estetiikkaa.
Niin, ja mitä tulee estetiikkaan, Hammond,
olet hyvin heikoilla jäillä.
- Niin olet. - Odottakaa.
Emme odottele. Sinä toit Metrocabin.
- Haluatteko tietää, mikä se on? - Se on pilattu Aston Martin DB9.
Nimeäisit sen Pilatuksi.
Minun on hieman tärvelty, sinun on täysin pilalla.
Hölinää. Otsikot.
Se on Aston Martin, jossa voi asua.
Tämä on teltta. Se aukeaa taloksi.
Asun Aston Martininkatu 1:ssä. Niin.
- Onko tuo teltta? - On.
Tämä on kaunis. Se näyttää hailta ja salamyhkäiseltä.
- Anteeksi, ei ollut... - Näyttää Aston...
Se on täynnä potentiaalia, joka on siinä asuminen.
Miksi annoit sille lasikuiturinnat?
Koska nostin ilmanottoaukkoja edessä.
- Kuin sarvinokkani. - Niin.
Sitä tuo tekee. Nostin jousitusta.
- Sinulla on lisävalot. - Nyt riittää.
Menemme katsomaan autoani.
En halua puhua autostasi.
- Haluatpas. Tätä tietä. - Enpäs.
Hyvää työtä, James. Auto näyttää kiistattomasti hyvältä.
Näyttää paremmalta kuin ennen.
- Laitoit jopa kivat raidat siihen. - Niin laitoin.
En ole pitänyt tämän auton tyylistä.
Mutta nyt pidät.
Se on parantunut.
Miten sait ilmansuodattimesi ylös?
Konepelti on erilainen.
Tämä on kopio MC:n konepellistä,
jos muistatte sen ison superauton.
Siinä on lisätuuletusaukot ja aukko tuossa.
Tämä on kuin joulu, ja lahjasi on omaani parempi.
- Ei tunnu hyvältä. - Sitä se on.
Olen vihainen, koska autosi näyttää omaani paremmalta.
Tietenkin näyttää.
Se näyttää lähes yhtä hyvältä kuin omani.
Miksi turvakaari?
Jos auto kaatuu.
Hetkinen.
Tässä se on.
- Viestikö? Kerro. - Viesti herra Wilmanilta.
"Olette ennenkin ajaneet aavikoiden poikki,
mutta tämä on iso.
Tämä on Sahara, maailman suurin aavikko.
Nyt ajatte sen poikki -
1 600 kilometriä Senegalin rannikolle,
minne Pariisi-Dakar ennen päättyi."
Hetkinen. Ajammeko Dakar-rallin?
Tämä on joka pojan unelma.
Ei, se on parempaa.
Ei tarvitse ajaa tylsää pätkää Pariisista.
- Ajamme aavikkopätkän. - Jännittävät osat.
- Aika eeppistä. - Pariisi-Dakarin parhaat osat.
Hyvät herrat.
Tämä saattaa liittyä siihen, miksei Dakar-rallia ajeta enää -
tässä maailmankolkassa, koska viesti jatkuu.
"Olette nyt ulkoministeriön punaisella alueella.
Hallitus sanoo, että täällä saattaa olla terrorismia -
ja että rajan takana Länsi-Saharassa -
on käynnissä pieni sota separatistien ja marokkolaisten välillä.
Piti jopa varoittaa Marokon puolustusministeriötä -
meistä, ettei se luule kuvausryhmän autoja -
iskuryhmäksi ja hyökkää,
joten käyttäytykää."
Varoituksen kaikuessa korvissamme käynnistimme moottorit.
Tiesimme vain, että Dakariin -
pääsee ajamalla lounaaseen,
ja sukelsimme Saharaan.
Ajan Dakar-rallia 450-hevosvoimaisella Astonilla.
Hammondin innosta huolimatta -
oli selvää, että autoillamme oli edessään pelottava tehtävä.
Niitä ei todellakaan ollut suunniteltu tällaiseen.
Toimme hieman muokatut huippumallit potkunyrkkeilyn mestaruuskisaan.
Minun autoni aloitti elämänsä,
kun Maserati oli osa Ferraria,
mutta puolivälissä sen kehitystä -
Fiat, joka omisti kaiken,
päätti Maseratin kuuluvan Alfa Romeoon.
Maserati aloitti siis alusta ja käytti pilkottua Quattroportea tämän tekemiseen.
F-Type oli sillisalaatti.
Se aloitti elämänsä XJ-sedanina.
Sitä pienentämällä tehtiin XK,
jota pienentämällä tehtiin F-Type,
joten siihen on yhdistetty osia useista eri malleista.
Moottorikin on silvottu sekoitus,
koska he halusivat V-6:n ilman varaa oman kehittämiseen,
joten he leikkasivat pois kaksi sylinteriä omasta V-8-moottoristaan.
Siinä se on, V-6.
Rehellisesti sanottuna toimii.
Varsinkin ahdin, jonka kuulee.
Autoni muotoiltiin Jaguarin suunnittelukeskuksessa -
toimiston nurkassa verhon takana. Ihan totta.
Sitten se koottiin käyttämällä varsin monia Fordiin perustuvia osia.
Se on silti Aston Martin -
ja monien mielestä ensimmäinen kunnon Aston Martin -
DB-aikojen jälkeen.
Navigaattori on herännyt.
Olemme Manchesterin eteläpuolella.
Katsokaa tätä. Dyynejä!
Kunnon Sahara.
Dyynit ovat tunnetusti vaarallisia.
Päätimme siis pelleillä.
Kyllä vain. Emme ole kurittomia sankareita. Olemme kolme kuningasta.
Ja USB-liitännän ansiosta -
meillä on musiikkia.
Voi helvetti!
Älä oikaise mutkissa.
Se on huippuvinkki.
Voi ei.
Ilmastointini taisi juuri hajota.
Luulen vilpittömästi niin.
Se on uskomattoman huonoa tuuria.
Omani toimii.
Mikä ulkolämpötila on?
48 astetta. Herttinen sentään.
KORKEA MOOTTORIN LÄMPÖTILA KATSO KÄSIKIRJASTA
Korkea moottorin lämpötila. Pysähdy.
Omani käskee pysähtyä heti.
Hyvänen aika.
Hei.
Mikä hätänä, hyvä herra?
- Tuo selittää paljon. - Onko pikku ongelma?
Kyllä vain.
- Mikä sinulla on? - Tuuletin.
- Aivan. - Peter Jonesilta.
Se todella lopetti toimintansa.
Mietin, katkesiko hihna.
- Mitä tuo on? - Kai jäähdytysnestettä,
joka taisi tulla täältä.
Se on outoa. Siinä lukee käsintehty.
Aivan. Se on siis tehty huolellisesti.
Käsintehty Englannissa.
-"Käsintehty Englannissa." - Se on ongelma. Sillä lailla.
- Se on syy. - Siinä se on.
- Yhä punaisella. - Et voi vain istua siinä.
Pitää antaa sen jäähtyä. En voi koskea mihinkään.
- Korjaa se. - Mikset voi koskea?
Se on kuuma.
Anna jäähtyä ja poista moottori.
Ei se jäähdy. On 49 astetta.
Mittari on tapissa.
- Ei. Ulkolämpötila. - Ei, ulkona.
63 astetta.
- Fahrenheitiako? Ei ole 60. - Sitä tämä tarkoittaa. On kylmä.
Tämä on Nottinghamissa.
Kyllä. Katsokaa.
63 Fahrenheit-astetta, ja se on Nottinghamissa.
Niin se luulee.
No, mitä me teemme?
Koska Hammondilla oli talo ja auto,
joka uskoi olevansa keväisessä Itä-Midlandsissa,
päätin olla antamatta hänelle tuuletintani.
Ja sitten me lähdimme.
No niin, tilanneraportti. Olemme matkustaneet vartin,
ja kaksi meistä liikkuu yhä.
Onneksi keksin pian, mikä oli vialla.
Tämä neste, jota luulin jäähdytysnesteeksi -
keittäneestä moottorista,
ei olekaan sitä.
Se on ohjaustehostimen nestettä tuolta.
Se keitti, koska moottoritila oli niin kuuma.
Lämpö pitää saada pois.
Herra Wilmanin varapaku.
On oltava työkaluja.
Oikeastiko? Toivottavasti en tarvitse tuota.
Hetki. Työkaluja?
No niin.
Tuskallista. Minuun sattuu enemmän kuin sinuun.
Valmis!
Ole kiltti ja käynnisty.
Hyvä. Ja annoin sinulle ilmaa.
Oli toinenkin keino jäähdyttää moottoria,
mutta se oli mahdoton ajatus.
En halua tehdä sitä mutta on pakko.
Lämmitys päälle,
koska se vetää kuumaa ilmaa moottoritilan alta -
ja johtaa sen minulle.
Nyt on kuuma.
Edessäpäin -
en ollut ollut näin yksinäinen ajettuani Jamesin kanssa pohjoisnavalle.
Mauritania on tyhjä.
Täysin tyhjä. Katsokaa sitä.
Kukaan ei tule tänne.
Kun saimme kuvausluvan, se oli numero 58.
58. kuvauslupa,
jonka tämä maa on myöntänyt vuoden 1960 jälkeen.
Se on 63 vuotta.
He ovat myöntäneet vain 58 kuvauslupaa.
Hammond, sinä palasit.
Tein reikiä konepeltiin ja ajan lämmitys päällä.
En elä pitkään.
Sitä en haluaisi.
Jatkoimme matkaa kiehuvan kollegamme kanssa,
kunnes janoiset moottorit tarvitsivat bensiiniä.
Koska Saharassa on vähän huoltoasemia,
piti pysähtyä herra Wilmanin hankkimalle tankkausvaunulle.
Miten olette jo tuossa kunnossa?
Hikoilun takia jää jälkiä turvavyöstä.
- Olen kirjaimellisesti uunissa. - Voi sentään.
Voinko jutella kanssanne?
- Mitä? - Tulkaa tänne.
Mitä?
Kaverit, ennen kuin lähdemme,
herra Wilman kysyi, voimme lavastaa -
suoraan sanottuna epäuskottavan onnettomuuden.
Missä tankkiauto räjähtää.
Minkä?
Hän haluaa, että panikoimme aavikolla ilman polttoainetta.
- TV:n vaaratilanne. - Juuri niin.
- Ei, ei. - Niin.
Hän haluaa räjähdyksen sarjan traileriin.
- Aivan. - Äänestäisin vastaan.
- Minäkin. - Minä myös.
- Se on tyhmää. - En halua räjäyttää sitä.
- Hän haluaa sitä. - Aivan.
Varjellaan siis tätä hengellämme.
Se on arvokkain asiamme.
Tankkini on täynnä. May.
- Niin? - Pidä hyvänäsi.
James, minne menet?
Otan letkua ulos, jotta se yltää tänne.
Voisitko painaa nappia...
- Se on siellä. - Löysin sen.
- Tuolla. - Siinä on bensapumpun kuva.
- Painatko sitä? - Näemme.
- Oliko muuta? - Voitko painaa sitä?
- Kyllä. Ja sitten... - Painaisitko sitä, kiitos?
- Tein sen. - Hän painoi sitä.
- Etpäs. - Painoi hän.
Minä painoin.
- Etpäs. - Painoin sitä äsken taas.
Laita virta päälle ja paina sitä.
Se on kaksi asiaa.
Sillä lailla.
Ne olivat todella hyvät ohjeet.
Varoitin sinua, James. Se on kuumin vehje...
Tankattuamme kuumasta tankkiautosta jatkoimme matkaa.
Pian kohtasimme ensimmäisen suuren, geologisen ongelmamme.
Kaverit, minua hermostuttaa -
tuo loppumaton kallio edessämme.
Sille ei näy loppua.
Tuolle vuorijonolle ei näy loppua.
Hemmetti.
Jos joku on nähnyt vaivan tämän tien tekemiseen,
eihän sitä rakennettaisi viemään kallion juurelle?
Pian saimme selville, miksi siinä oli tie.
Miksi helvetissä joku rakentaisi tunnelin -
keskelle Saharan aavikkoa?
Luultavasti jonkin pelottavan kaivos.
- Minkä louhimiseen? Pölynkö? - Ei siellä ole mitään pelottavaa.
Hei! James, voisimme kisata täällä.
Se on erinomainen idea, enkä halua osallistua.
Eikö se ole hyvä idea?
Kuka ajaa nopeimmin ja jarruttaa ennen kuin törmää...
Aivan, et osaa sitä.
Hitto! Pysähtykää.
Miksi?
Lepakoita.
- Niitä on paljon. Kaikki ulos. - En pelkää lepakoita.
Ne eivät ole vaarallisia.
Lepakot eivät... Ajattelet Scooby-Doota.
- Oletko kuullut Ebolasta? - Joo.
Verta vuotaa silmistä, nenästä -
ja kaikista aukoista.
- Sitten kuolee nopeasti. - Niin.
Mutta suku ehtii kerääntyä sängyn vierelle.
Sitten räjähtää ja kastelee suvun tartunnan saaneella verellä.
Asiantuntijoiden mukaan se elää Länsi-Afrikan lepakoissa.
Ja olemme Länsi-Afrikassa.
Meillä on nyt ongelma.
- Ei ole. Ei mennä tunneliin. - Voi sentään.
Pitää mennä tunneliin.
Pitää mennä tunneliin ja ajaa uskomattoman lujaa.
- Ei lujaa. - Kyllä.
- Maasta irtoaa tavaraa. - Se voi olla lepakon guanossa.
- Niin. - Se on lepakon kakkaa.
- Niin on. - Jota on maassa.
Sen nostaa ilmaan renkailla.
- Hengitämme sitä. - Yksi kerrallaan. Lujaa.
No niin, ikkunat ylös.
Ilmastointi ottamaan matkustamosta ilmaa -
ja palauttamaan sen matkustamoon.
En halua Ebolaa.
Nyt lähden.
Tuo on hyvä. Doucement. Ei!
- Tuossa on Ebola. - Pakoon.
Tuolla on lepakko! Lepakko meni ikkunan ohi!
Minulla on Ebola!
Kuinka pitkä tämä on?
Tuolla on loppu! Rauhoitu.
Voi kiesus!
Mistä hemmetistä tuossa on kyse?
- Ajan sisään järkevällä... - Älä nostata paljon pölyä.
En nostata pölyä.
Hitto.
HUOMIO - VAARA - MIINAKENTTÄ
Tämä on Länsi-Saharan raja.
VAARA! MIINOJA!
Hammond.
Richard Hammond, kuuletko?
Tuolla on valoa!
- Hei, pysähdy! - Hemmetti!
Peruuta tarkalleen renkaittesi jäljissä.
Peruuta renkaittesi jäljissä.
Siinä lukee "miinoja".
Niin, olet miinakentällä.
Peruuta tarkalleen renkaittesi jäljissä, koska niissä ei ole miinoja.
Ajat piikkilangan yli,
mistä renkaasi taitaa puhjeta,
mutta älä siitä huoli.
No niin. Olet turvassa.
- Miinakenttä. - Niinpä. Tämä on Länsi-Sahara.
Onko se oikeasti miinakenttä?
Sellaisissa asioissa yleensä luottaa kylttiin.
Jos varoitettaisiin toukista,
menisin katsomaan.
Mutta riittää, että laittaa kyltin.
Niin, mutta ehkä miinatkin.
Niin, mutta heinä laittaisin vain kyltin.
- Olet laiska etkä omista miinoja. - Totta.
Mutta mielestäni tuolla ei ole miinoja.
- Mennäänkö lenkille? - Ei.
Mikä helvetti...
- Mikä tuo on? - Miinakenttä.
- Niin. - Hammond kävi siellä.
- Kävitkö siellä? - Hän ajoi aidan läpi.
Meillä oli nyt ongelma.
Edessämme oli oletettavasti oikea miinakenttä.
Takanamme oli tunneli täynnä tartuttavaa lepakonlantaa.
En halua palata Ebolatunnelin läpi.
Vaikka palaisimme tuota tietä,
siellä on valtava jyrkänne.
Niin, mutta sen ongelman voi yrittää voittaa.
Sen voi yrittää ratkaista.
Tuota ei voi ratkaista.
Ei ole vaihtoehtoja.
- Tuo on navigointia. - Olette täysin oikeassa.
Meillä ei ole... Emme voi tehdä sitä.
Pysähdy!
- Pysähdy! - Pysähdy!
Wilman voi saada trailerinsa.
Seisotko siinä katsomassa?
En, minä peräännyn.
Tankkiauto katosi näkyvistä räjähtämättä.
Mutta se ei muuttanut mieltämme.
VAARA!! MIINOJA!!
Käännyimme siis ympäri -
ja palasimme tunnelin läpi.
Miten pääsemme tuon yli?
En tiedä, miten pääsemme yli.
Tuntien jälkeen löysimme lopulta huonon tien,
joka näytti ehkä johtavan kallioseinämän huipulle.
Tämä kohta on pomppuinen.
Niin. Anna mennä, Jagge. Pystyt tähän.
Tämä auto yllättää minut.
Se johtuu kai siitä, että se on kevyt.
Siinä on valtava ero.
Autoni painaa nyt ehkä yli kaksi tonnia.
Anna mennä!
Voi hemmetti.
Luoja. Yritä nyt!
Pentele.
Tässä hän tulee Jaguarissa.
Osut tuohon isoon kiveen.
Katsokaa...
Jos voisit tönäistä minua hieman, Jezza, se olisi hienoa.
Gaselli siirsi mursua.
Paljon kiitoksia.
Yritä nyt. Varovasti. Hyvä, hyvä.
Alan pitää Jaggestani.
Olen pahoillani alun pettymyksestä siihen,
koska se on hemmetin mahtava.
Lopulta saavutimme tavoitteemme.
Tämä on ehdottomasti huippu.
Sanoisin.
Ja tuo näyttää olevan rakennustyömaa.
Onko tuo tankkiautomme?
Hänen on täytynyt ajaa miinakentän läpi.
Herra Wilman raivostuu, koska se ei ole räjähtänyt.
Hänellä ei ole mitään traileriinsa.
Kaverit, taidan pysähtyä tähän.
Miksi?
Pian näette.
Katsokaa. Tuolla on tie.
- Niin on. - Se on kiva tie.
- Täsmälleen. - Se on tuolla alhaalla.
- Eihän se yhdisty tänne? - Aivan. Se ei ole yhteydessä tänne.
- Ajetaan alas tästä. - Mitä?
- Ajamme alas tästä. - Niin, tuota tietä.
Se on jyrkänne!
Painovoimaa on ihan liikaa -
meidän ja tuon tien välissä.
Se ei ole julma ja arvaamaton.
Hemmetin luotettava.
Jos minä menen ensin,
- mihin olen valmis... - Oikeastiko?
Niin, menen ensin.
- Varapakuhan on tuolla? - On.
Siinä on varmasti vaijeria.
Mitä jos kiinnitän autoni yhteen noista kaivureista?
Voisimme käyttää toista väkipyöränä.
Sitten ajan alas,
mutta vaijeri tuo turvaa.
Vuosia sitten sekoitit insinöörit sarjakuvapiirtäjiin.
Tämä on erittäin -
kiitettävän perinpohjainen itsemurha.
Siitä huolimatta ei ollut toista vaihtoehtoa,
joten menimme penkomaan varapakua.
Tuo on kunnon vaijeri.
Onko se luokiteltu neljään tai viiteen tonniin?
Siltä näyttää.
Se on todella painava.
- Valmiina? - Jalat.
Tästä lähtee.
Kun olin kiinnittänyt kaapelit ilman kaivurikuskien apua -
ja maksanut heidän pomolleen...
"Kymmenentuhatta ouguiyaa.
Lordi Clarkson."
Valitettavasti ei ole sekin takauskorttia,
muttei se haittaa. Minulla on Jagge.
Sitten selitin virityksen kollegoilleni.
- Ajan siis tuonne. - Niin.
Sitten tuon kaivurin heppu ajaa eteenpäin -
samaa vauhtia kuin laskeudun mäkeä.
- Sitten nuo väkipyörät... - Kyllä.
Hän voi kääntää tätä puomia.
Koska joudun ehkä vaihtamaan suuntaa rinnettä laskeutuessani,
kun etsin reittiä, teidän pitää käskeä häntä -
kääntämään eri suuntiin.
- Puhuuko hän englantia? - Mitä?
- Puhuuko... - Ei.
He ovat mauritanialaisia mutta puhuvat arabiaa ja ranskaa.
- Selvä. - Arabiaa? Ei.
- Ranskaa? - Minä puhun.
Kun apuvälineeni oli hoidettu, nousin kyytiin.
Laskeudutko vaihde päällä vai vapaalla?
Minun pitää ajaa. Täytyy olla ykkösvaihteella.
Olemmeko valmiita?
Luota meihin. Me autamme. Saat tukemme.
Jessus.
- Vasempaan. - Vähän vasempaan.
Vähän vasempaan.
Olet hyvin lähellä... Ajat alas jyrkänteeltä.
Hyvä asia on,
etten näe sitä Stratos-valojeni takia.
No niin.
Nyt näen ensi kertaa, mitä minun pitää tehdä. En pidä tästä.
En todellakaan pidä tästä.
Pitää mennä vasempaan.
Pyydä kääntämään puomia vasempaan.
Puomi vasempaan. Hoidan.
En halua tuohon rotkoon.
...vasempaan.
Mimiikkasi ei ollut hassumpaa, Hammond.
Käänny, senkin paskiainen.
Tule vasempaan.
Tule vasempaan, pikku alppivuohiautoni.
- Nyt on parempi. - Suoristettu.
Mitä oikein teen?
Olin saavuttanut pisteen, josta ajattelin voivani jatkaa -
omin voimin.
Se ei ole käytännöllinen arkiratkaisu.
- Se ei ole nopea. - Ei.
- Ja tarvitsee pari kaivuria. - Niin.
Tästä lähtee.
Luoja. Pahus.
Menen sivuttain.
Suoristu!
No niin. Vauhtia ja tehoa!
Olen tiellä!
Hammond ja May, teidän vuoronne.
Se on helppoa eikä yhtään pelottavaa.
Ennen Jeremyn seuraan liittymistä -
piti varmistaa, että arvokas tankkiautomme pääsee turvallisesti alas.
Jos pitäisi laskea tankkiauto jyrkänteeltä,
ketkä kaksi ihmistä haluaisi vähiten johtamaan sitä?
Olemmeko aivan täysin varmoja,
- että tämä on turvallista? - Emme aivan täysin.
Tämä on Jaggea painavampi, vaikka hän on sen kyydissä.
Lähetä se alas.
- Ei, tuo on liikaa. - Liikaa. Vähän takaisin.
Pentele!
Herttinen.
Tuo ääni on kamala.
Puolivälissä kuski pyysi meitä irrottamaan kaapelit,
jotta hän voisi mennä lopun omillaan.
Tiedän, miltä tuon tankkiauton miehestä tuntuu.
Plöröt housuun.
Pitää mennä reilusti vasempaan välttääkseen Jeremyn -
ongelman. Ei saa mennä liiaksi tuonne.
Mahdollisimman pian vasempaan.
James, nyt kun olemme laskeutuneet hieman rinnettä alas -
- ensi kertaa... - Niin?
Oletko nähnyt saman kuin minä tuolla?
Voi luoja.
Voi ei.
Hyvät herrat, tankkiauto on alhaalla.
Se on jumissa mutta alhaalla.
Kaverit, hyviä uutisia.
Hän selviytyi melkein pohjalle. Se ei räjähdä, mikä on hyvä.
Etupuskuri on irronnut,
mikä mielestäni toimii aika hyvin trailerissa.
Se on mahtavaa.
Se oli todella vaikuttavaa.
Omaa luokkaansa. Eikä räjähdystä tai mitään.
- Miten pääsitte alas? - Tietä pitkin.
- Sanotko, että... - Joo.
Se oli yllätys. Se on työmaan takana.
Sitä he rakentavat. Siksi siellä on kaivurit.
- He rakensivat tietä. - Se on valmis. He pääsivät huipulle.
- Se on kiva tie. - Ihana.
- Olemme täällä, kaikki iloisia. - Minä en ole.
Autot ovat alhaalla.
- Tulin alas tuolta, tuossa! - Niin, no.
Se oli helppoa. Tie on uusi.
Se on ihana. Tuore asfaltti. Vähän hiekkaa laidoilla.
Auringon laskiessa ja asfalttia renkaittemme alla -
päätimme ajaa mahdollisimman pitkälle ennen pimeän tuloa.
Myönnän, että päivällä on lämmintä, mutta nyt...
Kello on seitsemän.
Aurinko laski juuri tuon kukkulan taakse.
Tämä on aivan ihastuttavaa. Vain 38 astetta.
Kun yö saapui, pysähdyimme rakentamaan leiriä.
James ja minä oletimme herra Wilmanin laittaneen luksustelttoja varapakuun.
Yritän muistaa, olenko ikinä ollut näin kiukkuinen.
Se on aika huono.
Jopa partiolainen kieltäytyisi tuosta.
Mistä hän sai ne?
Menikö hän Glastonburyyn sen loputtua ja pihisti ne?
Mutta en voi... Olen 63-vuotias.
Tuskin yllän polviini varpaistani puhumattakaan.
Miten hän luulee minun pukeutuvan tuossa aamulla?
Tiedätkö, mikä ärsyttää tuplasti?
En, mutta kerro.
- Hammondin teltta on parempi. - Paljon parempi.
En saa ikinä unta,
kun tiedän Hammondin viihtyvän paremmin kuuden metrin päässä.
En tarvitse tuollaista telttaa.
Se on kaiken muun lisäksi läpikuultava.
Pyysikö hän kaupasta halvimman teltan?
"Mikä on halvin teltta?"
Supermarketit väittävät kierrättävänsä muovikassinsa...
Kurjan yön jälkeen suuntasimme vielä kerran lounaaseen -
Afrikan valtavaan kuumuuteen.
Positiivisella puolella -
matkan tämä osa alkoi vauhtihirmujen taivaassa.
Ensin oli rallin soraetappi.
Seuraava osuus tuntui alppisolalta.
Asfalttia.
Jessus. Onpa tie.
Ja sitten -
tulimme pinnoitteelle, jota me kaikki inhosimme.
Luoja, nimismiehen kiharia.
Huono osuus.
Anna sen päättyä! Heti. Rukoilen sinua.
Ette ehkä usko tätä pahaksi mutta katsokaa.
Yksi tuulettimen suuttimista on ravistunut irti autosta.
Meidän näkökulmastamme se oli pienin hänen ongelmistaan.
James, Maseratisi näyttää vaappuvan.
Vaappuu kuin hajoava klovniauto.
Lokasuojat ja kaikki liikkuvat.
Näen, mitä tarkoitat.
Koko kori tärisee.
Täällä on aivan järkyttävää.
Tulikohan herra Wilmanilla -
mieleen laittaa varalantioita varapakuun?
Luoja.
Olemme ajaneet 42 kilometriä tätä.
Olen kyllästynyt näihin nimismiehen kiharoihin.
Onneksi sileäteinen pikkukaupunki kohosi pian näkyviin.
CHINGUETTI - ASUKKAITA 4 711
LÄMPÖTILA 50 ASTETTA
Tämä kaupunki, Chinguetti, oli tuhat vuotta sitten,
ja tarkoitan sitä,
välietappi Timbuktun ja rannikon välillä,
ja kaikki kirjallisuus varastoitiin tänne.
Joka rakennus oli kirjasto. Kaikki oppi oli tässä kaupungissa.
Nykyään pehmeähiekkainen vadi jakaa kaupungin kahtia.
Sen ylittäminen vaati yksinkertaisesti paljon vauhtia ja tehoa.
Hyvät hyssykät!
Jeremy tuli.
Aika kiva pikku aukio.
Autoni näyttää nyt aika karskilta.
Mitä tämä kaikki on?
En tiedä.
Jukra.
Tuo ei ole hyvä juttu.
Sen pitäisi olla jossain sisällä.
Öljyä vai vettä? Öljyistä vettä? Hiekkaista, öljyistä vettä?
Ei kumpaakaan.
- Se on ohjaustehostimen nestettä. - Mitä?
Neste kuumenee uskomattomasti -
työnsä takia.
Oletko nähnyt...
Konepelti ylhäällä. Pitäisikö...
Se on vain pieni... Lämpötila vain -
nousee liikaa siellä ja täällä.
Se on itkenyt.
Niin, se itki vähän.
On tunnettu asia, että DB9:t itkevät aavikolla.
- Fakta. - Kuunnelkaa.
- Haluan vilkaista kaupunkia. - Kyllä.
Haluan katsoa jotain täällä.
Mitä? Ei, mitä?
Se on kirjasto.
Niitä riittää. Tuossa lukee bibliotheque eli kirjasto.
Niitä on kolme. Ennen oli 700.
Kaikki tieto,
- olen oikeassa, vai mitä... - Kyllä.
- ...varastoitiin tänne. - Kaikki arabitieto.
No, nähdään hetken päästä.
Halusin tutkia tätä historiallista paikkaa,
koska pian sitä ei enää ole.
Aavikko -
- syö kaupungin. - Mitä?
Se syö sen.
Hemmetti. Katso tätä.
Hän ei leikkaa nurmikkoaan enää.
Se on jalkojen syvyinen, ei metrien.
- Miksi aavikko syö kaupungin? - Katso tuota!
On ilmiö nimeltä ilmaston lämpeneminen.
Olen kuullut.
Sen takia Saharan aavikko liikkuu etelään -
neljä metriä vuodessa.
Liikuttaako tuuli hiekkaa?
Kasvillisuus kuolee ja muuttuu aavikoksi.
- Sadassa vuodessa tuo on aavikkoa. - Poissa.
Tuo lienee talon yläosa.
Olen kauhistunut tästä.
- Kuule, Hammond. - Mitä?
Sain siitä idean.
- Minkä? - No niin.
Pidät tästä.
Sillä välin yhdessä kirjastoista -
minulle näytettiin uskomattomia muinaisia kirjoituksia.
Tähän on käytetty oikeaa kultaa.
Tämä on kultaa.
Niinkö?
Se on kullattu. Tuo.
- Niin, tämä. - Tämä on upea.
Hän sanoi, että turisti Amerikasta kävi -
hänen luonaan kirjastossa -
ja pyysi myymään kirjan.
Ja jos hän myisi kirjan, turisti antaisi hänelle talon Floridasta.
Hän kieltäytyi. Se on hänen isovanhempiensa vanhempien perintöä.
Minusta teit oikein.
Talo Floridassa ei kannata.
Siellä on hikistä ja aseistettuja ihmisiä.
Saanko koskettaa 500 vuotta vanhaa tähtitiedekirjaa?
Tässä ovat Kuun suhteelliset liikkeet -
ja Maan ja Auringon.
Tuo on ajalta ennen Kopernikusta,
oletettavasti, samoihin aikoihin siis,
ja arabimaailmassa ei ollut vielä todettu,
että Auringon pitäisi olla keskellä.
Pitäkää myös mielessä,
että kun puhumme 1000-luvusta,
se on käsityksemme 1000-luvusta...
Vaivutettuaan kirjastonhoitajat syvään uneen -
James ilmestyi vihdoin auringonvaloon.
Hei. Miten menee? Oliko se hyvä?
Se oli hemmetin upea.
Paljon kirjoja. Yhdessä vanhassa -
oli kaavioita profeettojen elämästä,
ja jokainen oli kuvitettu...
Hänen tuulensa muuttuu pian.
Mitä te teitte?
- Mitä teitte? - Olemme hengailleet.
Kävelimme, katselimme kaupunkia.
- Ai, tuo. - Sinä huomasit.
- Emme tehneet sitä. - Emme.
- Se on... - Palasimme katsomasta -
- kaupungin toista osaa ja löysimme tämän. - Niin.
Tiedät pölypyörteet,
- ne pyörivät tuulet. - Niin.
Pysäköintipaikkasi tässä risteyksessä -
saattoi lisätä tuulen vaikutusta,
ja se nosti hiekan ja kasasi sen tähän.
Näittekö sen?
Emme, koska katselimme kaupunkia muualla.
Ainoa toinen mieleen tuleva asia on,
vaikka mietimme kovasti,
että täällä ei saa sakkolappuja,
- jos pysäköi keskelle tietä. - Niin.
Pysäköinninvalvojat täyttävät auton hiekalla.
Tuo on tosi hyvä.
Entä jos autoni ei toimi?
- Toimii se. - Miten saan sen pois?
- Missä avain on? - Minne jätit sen?
Kojelautaan.
- Avaa ovet. Hiekka valuu ulos. - Se on lukossa.
Minä en ikinä lukitse autoani.
Juuri tämän varalta.
Selvä. Antakaa lapio. Etsin sen.
Häipykää sitten.
Jätettyämme Jamesin selvittämään hiekkamyrskyongelmansa -
suuntasimme varapakulle,
koska päätimme ratkaista ongelmat,
jotka kamalat nimismiehen kiharat aiheuttivat.
Luoja, se on...
Polttaa!
Kiitos.
Jos haluaa hitsata -
- tai moottorisahata. - Tai roolipelata.
Hetkinen.
Näillä voisin tehdä jotain.
Kyllä voin.
James raatoi autoaan tyhjentämässä.
Tyhmää.
Me hääräsimme pakusta löydetyn tavaran kanssa,
ja pian nimismiehen kiharat ratkaisevat muutokset olivat valmiita.
Löysin tämän autosta.
- Se on kultivaattori. - Niin on.
Se saattaisi toimia, mutta yleensä -
kultivaattoria hinataan traktorin takana.
Sitten pitäisi ajaa -
kuopissa ennen tasoitusta.
Se ei toimisi.
Se olisi sosiaalista.
Minä en ole.
- Mitä et ole? - Sosiaalinen.
Haluan tämän toimivan minulle ja parantavan elämääni.
Minun ratkaisuni -
on tätä monta miljoonaa kertaa parempi.
En tiedä, miksi herra Wilman laittoi kaksi moottorikelkkaa pakuun,
kun menemme Saharan aavikolle, mutta olen iloinen siitä.
Anna minun selittää.
Suksien sijaan -
kiinnitin renkaat eteen, mutta se ei kiinnosta meitä.
Meitä kiinnostaa telamatot.
Ne pyörivät renkaitteni edessä -
tasoittaen kohoamia -
nimismiehen kiharoissa.
Kun minä saavun,
tie on tasainen kuin biljardipöytä.
Ne ovat kuin kaksi valtavaa nauhahiomakonetta.
Juuri niin. Ne ovat nauhahiomakoneita -
kiinnitettyinä Jaguar F-Typen eteen.
- Niin. - Maasto-Jagge. F-maasto-Type.
Se on mieletön. Sen sijaan, että olisit lukittuna ankeaan selliin -
selästä suljettavassa takissa,
sinulla on ollut monta tilaisuutta tehdä hulluudestasi totta.
Siinä se on!
Teknisen selostuksen päätyttyä -
oli aika ottaa teoria käytäntöön.
Nostan laitteen.
Richard Hammond. Tulevaisuuteen!
Arvaan, että useimmat kaupungin asukkaat -
eivät ole nähneet moottorikelkkaa.
He yllättyvät kuullessaan, mikä sen päätarkoitus on.
Tietenkin olen nostanut sen nyt ylös.
Voin laskea sen hydraulisesti.
Aivan kuin James Bondin Lotus.
Normaalin auton tilassa se on normaali auto.
Kun tulimme nimismiehen kiharoille kaupungin laidalla,
valmistauduimme neitsytkokeeseemme.
Moottorikelkat ovat käynnissä.
No niin, minä teen sen.
Tästä lähtee. Lasken.
Ja nyt mennään.
Johan nyt. Se taitaa toimia.
En ole... Niin.
Muokkaan teitä. Tasoitan niitä.
Tasoitan tietä.
Luoja!
Tämä on uskomatonta.
Kyllä vain.
Istun tässä ja rentoudun.
En hyödy tästä yksin. Muistakaa se.
Koko Afrikka hyötyy.
Kiviä lentelee. Se nostaa kiviä ylös.
Noin voi tapahtua. Niin.
Kyllä vain, isoja kiviä.
Tästä alkuvaikeudesta huolimatta,
kun pysähdyimme parin kilometrin päässä tarkastamaan työtämme,
tulokset olivat kiistattomia.
Jos katsoo tien vasenta puolta,
jonka olemme tasoittaneet, tuota puolta,
ja sitten tien oikeaa puolta, jota emme ole tasoittaneet...
- Todiste. - Se toimii.
- Tuo sopisi F1-kisaan. - Helposti.
Sitten päätimme olla täysin kansan puolella -
ja ajaa vierekkäin, jotta voisimme tasoittaa koko tien.
Hammond, lähdetään.
Voisimme tehdä kaksiajorataisen tien.
Voin kai kaivaa vähän syvemmältä.
Pitää vain... Opin järjestelmän hienosäädön.
Hitto!
Voi paska!
Voi luoja!
En ole ikinä nähnyt mitään vastaavaa.
Näin vain savupöllähdyksen, ja tuo vehje hyppäsi ja...
Ainakaan ei ole todistajia paitsi tämän kuorma-auton väki.
- Jatkan vain hiljaa matkaa. - Niin.
No niin.
Jos ajan vierellä, he eivät huomaa yhden puuttuvan.
Hyvin ajateltu, Hammond.
Se oli ainutlaatuista. Olen aika luottavainen.
Se taisi juuri hajota.
Tämän toisen välikohtauksen jälkeen päätimme hylätä -
tien korjauksen toistaiseksi.
Aluksi kokeemme oli nerokas.
Sitten kaikki meni pahasti pieleen -
hyvin nopeasti.
Oliko puhe valmiina? Minulla oli.
En tiennyt, saisinko CBE:n vai OBE:n.
Olisin saanut patsaan ja pitänyt TED-puheen.
Nyt en varmaan saa kumpaakaan,
varsinkaan jos moottorikelkkani törmää syrjäiseen kylään.
Oletimme Mayn saavan meidät lopulta kiinni -
ja jatkoimme matkaa.
Mutta pimeyden laskiessa Astonini alkoi kiukutella. Taas.
Auto ylikuumenee taas.
Auto käski minun pysähtyä heti.
En pääse kolmatta vaihdetta ylemmäs, joten se käy ylikierroksilla.
Selvä, Hammond.
En voi tehdä sille yhtään mitään.
Et. Se oli huokaus, mutta olet oikeassa.
Kun kollegani perävalot häipyivät yöhön,
jäin köröttelemään yksin.
On myöhä, enkä pääse juuri lujempaa kuin 30 km/h.
Vaihdelaatikko hajoaa. Se ei vaihda suuremmalle.
Olen jumissa kakkosvaihteella.
Ja jos kierrokset ylittävät 1 500,
moottori ylikuumenee.
Lisäksi varoitusvalot kertovat:
tarkista akun virtakytkin, jarruvika, pysähdy varovasti.
Kojelautani valot ovat sammuneet. Ne palasivat!
"Turvatyynyn kiireinen huolto.
Kaatumissuojassa vika. Ajonvakautusjärjestelmä vaatii huoltoa."
Yritä nyt.
Vien sinut leiriin. Hieman työtä.
Seuraavana aamuna James ja minä olimme taas yhdessä.
Luoja.
Olen tyhjä.
- Huomenta, May. - Huomenta.
Oletko nähnyt, mitä kuvasta puuttuu?
Olen.
Olen jäljessä kahta muuta.
He ovat edempänä. Löydän heidät.
En voi jatkaa ennen kuin olen korjannut auton.
Nukuin tässä viime yön, koska voin.
Minulla on Aston Martin -hotelli.
Aston Martin -osa ei toimi hyvin.
Minä esittelin tämän auton.
Muistan, kun se julkaistiin.
Juuri siitä hetkestä lähtien autoista alkoi tulla fiksumpia.
Muttei riittävän fiksuja.
Normaalisti auton sähköosia -
ohjattiin erillisellä johdolla,
mikä ei haitannut, kun oli pelkkä torvi.
Mutta tähän mennessä kaikki toimi sähköllä,
joten kaikki yhdistettiin valtavaan, fiksuun johtoon,
joka kiersi auton ja pysähtyi eri osissa.
Auto tuntee kaiken, sen jarrut, sen jousituksen,
mikä on hienoa, kunnes se ei tunne niitä.
Jos se ei tunne vaihdelaatikkoa, se lopettaa vaihdelaatikon käytön.
Jossain tuolla on yksi oikosulku,
joka saa auton keskushermoston romahtamaan.
Se voi olla missä vain.
Aavikko on pahentanut tilannetta.
Se on kuuma, täynnä kiviä ja hiekkaa.
Tarvitsee jäähdytystä.
Edessä on pikkuruinen jäähdytin.
Se jäähdyttää takana sijaitsevan vaihdelaatikon öljyn.
Yksi kivistä lävisti jäähdyttimen ja teki reiän.
Se sai öljyn vuotamaan ja leviämään jäähdyttimen eteen,
sekoittumaan hiekkaan ja rakentamaan -
tiilimuurin itsensä eteen.
Vaihdelaatikko siis ylikuumenee.
Sille voisin kai tehdä jotain, mutta elektroniikan suhteen -
pitää vain etsiä,
kunnes löydän ongelmakohdan.
Tunnin korjaamisen jälkeen palasin tielle,
mutta Aston ei ollut missään nimessä ehjä.
Minä liikun, mikä on hyvä, mutta on vain yksi vaihde,
enkä tiedä, mitä moottorille tapahtuu,
koska yksikään mittareistani ei toimi.
Siksi se ei anna vaihtaa vaihdetta.
Se ei anna mitään tietoa, koska se ei saa mitään tietoa.
Kappas vain. Tankkiauto.
En tiedä, onko polttoainetta, mutta otan sitä silti.
Mittarini ei toimi.
- Katso. - Siinä hän on.
Se toimii!
Niin. Jotenkuten.
Annan sen levätä.
- Montako vaihdetta? - Yksi.
- Mikä niistä? - En tiedä.
Täysi katastrofi. No niin, polttoainetta.
- En tiedä, tarvitsenko. - Minulla ei ollut...
- Ei mittareita. - Ei mitään!
Se tekee tuotakin. Mitä lienee.
Bondin Aston ei kuulostanut tuolta.
Kuulostaa hienolta.
Kuinka lujaa ajoit, Bond?
"En tiedä. Nopeusmittari hajosi.
Oli vain yksi vaihde."
- Tiedättekö mitä? - Mitä?
- Kolmessa päivässä... - Niin.
- ...olen juonut 60 litraa vettä. - Helposti.
En ole pissannut kertaakaan, ja nyt -
tämä taisi rohkaista sitä. Tunnen pissan tulevan.
- Menen kuselle. - En ole pissannut.
Ei sitä tarvitse. Aurinko on keittänyt sen meistä.
- Itse asiassa... - Siinä.
- En ole käynyt pissalla... - Niin.
...kertaakaan.
- Menen pissalle. - Mutta yritän.
- Siitä on aikaa. - En vieläkään halua pissata.
Muutama minuutti asennon ottamisen jälkeen -
saimme vihdoin jonkinlaisen tuloksen.
Tiedätkö kaaviot, jotka kertovat pissan värin -
- perusteella terveydentilan? - Joo.
Tätä väriä ei löydy siitä.
Tämä on ohut virta kuumaa hiekkaa valumassa pillistä.
Minun on kuin porraskaide.
Voisin venyttää sitä. Se on toffeeta.
Ehkä teen sen taas viikon päästä.
Istuimeni on tosi kuuma.
Virta päällä. Kojelauta pois päältä.
Se toimii. Onko minulla vetoa?
Ei. Kyllä on.
- Mikä se oli? - Mitä... Mitä?
Mikä helvetti se oli?
Mitä? Miksi se...
Miksi sidoit sen tankkiautoon?
Me kaksi olimme...
May.
- Teitkö sinä tämän? - Minkä?
Joku sitoi sen tankkiautoon.
Entä jos tankkiauto olisi räjähtänyt?
Tiedän, mistä on kyse.
Oudot sääolot voivat sotkea -
tuulessa heiluvan narun ja sitoa sen tavaroihin.
Tuo on kotini.
En voi laittaa sitä takaisin.
- Se on rikki. - Kurjaa tuuria. Lähdetään.
Meidän pitää katsoa Aston Martin DB9:ää -
ajamassa aavikolla -
- Metrocabin sijaan. - Työpaikkakiusaamista.
En tehnyt sitä. Olin kusella. No, ei se kusta ollut.
Poistin Rolloja kehostani.
Sinulla on kaunis auto, Hammond.
Turpa kiinni.
Tänään suunnitelmamme oli saavuttaa pääkaupunki Nouakchott.
Koska emme uskoneet sen vievän kauan,
ehdotin kulttuurista kiertotietä.
Puhuin eilen -
vanhan naisen kanssa kirjaston edessä.
Hän sanoi, että jos jatkamme tätä tietä,
tulemme valtavalle silmälle aavikolla.
Mitä?
Sitä sanotaan Saharan silmäksi.
Sen pitäisi olla mahtavin asia maapallolla.
Onko se?
Se on outo geologinen tapahtuma.
Jotkut sanovat sitä Atlantikseksi.
Se oli itse asiassa... Kukaan ei tiennyt siitä -
ennen kuin Apollo-astronautit näkivät sen avaruudesta.
Oikeastiko?
Kuulostaa epäuskottavalta, mutta niin hän sanoi.
Yrittikö hän myös myydä taikapapuja sinulle?
Jos kiihdytämme vauhtia vähän,
meillä olisi aikaa etsiä sitä hetken.
Ei onnistu yhdellä vaihteella.
May ja minä voimme luoda etujoukot lisäämällä vauhtia.
Kun löydämme sen, soitamme sinulle.
Jos löydätte lisäteltan, olisin kiitollinen.
Vie minut Saharan silmään. Tässä tullaan!
Tuo ahdin. Juo! Juo polttoainetta!
Mitä muuta aavikolla on jättimäisen silmän lisäksi?
Valtava nenä.
Tiedän, että tuolla on suuret tissit.
Edistyttyämme hyvin sileällä asfaltilla -
James ja minä lähestyimme salaperäisen silmän sijaintia.
No niin, James. Jos vanhaan naiseen on uskominen,
jättimäinen silmä on täällä.
Ei ole silmää.
Et sano enää noin, kun nouset tuolle kukkulalle -
ja siellä on valtava silmä. Katso vain.
Monta kilometriä taaempana -
mahdollisuuteni liittyä muiden seuraan heikentyivät.
Mittarit käynnistyivät hetkeksi. Huonoja uutisia.
Lämpötila on tosi korkea.
Voin vain jatkaa äänen perusteella -
2 000 rpm yhdellä vaihteellani.
Olisi tarpeen pysähtyä nostamaan katto.
Pysähdyn tälle upealle kyläaukiolle,
koska paistun.
Minä luovutan.
Ajakoot ilman kattojaan. En ole riittävän urhea.
Älä ole jumissa.
Luoja. Ei, se ei ole hyväksyttävää.
Kiesus, olen juuri...
Tuo on turvakaari, joka nousee kolarissa.
Hyvä homma.
Kiva.
Ei se voi tapahtua enää. Se on poissa.
Katsotaanpa.
Yritin juuri käynnistää sen, ja se...
Tilanne paheni paljon ja nopeasti.
Sillä välin syvällä aavikolla -
emme olleet vieläkään löytäneet etsimäämme.
Ei silmää.
Kameleita, kamelin silmiä, muttei silmää.
Kiesus. Tuo on kamala ääni.
Mitä järkeä tässä on, Clarkson? Ei ole jättimäistä silmämunaa.
- Romutamme vain autot. - Se on...
Hieman lisäsinnikkyyttä, niin voimme päästä tuon harjanteen yli,
ja siellä se on.
Pentele!
Voi kikkeli.
Olen jumissa. Se on sinun syytäsi.
Kaikki puhe ulkoavaruudesta näkemisestä.
Ajattele Kiinan muuria.
"Sen näkee avaruudesta."
Sen näkee, kun seisoo sen vieressä.
Se on tuolla. Et päästä minua etsimään sitä.
Tai se voi olla kiertolaismuorin kertoma satu,
koska annoit hänelle 1,50 puntaa.
Hyvä on. Luovutetaan.
En pidä luovuttamisesta mutta luovutan.
Luovut silmän etsimisestä keskellä Afrikkaa.
- Se on valtava silmä. - Mitä? Kuinka valtava?
Hän kuvaili sen massiivisen valtavaksi.
- Missä Hammond muuten on? - Hyvä kysymys.
Oletan, ettei hän vaivaudu etsimään silmää,
koska hän luulee sen olevan...
Tiedän, että tämä lienee turhaa, mutta...
Ei lainkaan kenttää.
Siitä ei ole apua.
Valtavasti nestettä ei ole tullut ulos,
mutta vaikka olisi, se ei selittäisi,
miksi se ei käynnisty.
Selvästi sähkövika.
Jos sen heikot, vuoden 2005 aivot ovat luovuttaneet,
minulle riitti.
Ainoa muu asia, akku.
Eihän se ole tyhjentynyt.
Se sijaitsee tämän -
istuimen takana.
Hyvänen aika! Pelastus!
Eikä. Hetkinen. Minäpä tarkistan.
Akun plusnapa on ravistunut irti.
Tämä on ravistanut itsensä irti. Se oli noin.
Pääsin matkaan, ja oli lisää hyviä uutisia,
koska vaihdelaatikko oli päättänyt olla vaihdelaatikko taas.
Aston Martin! Hyvä.
Minulla on vaihteet ja kaikkea.
Sillä välin palatessamme päätielle -
jokin löytämämme vei Mayn ja minun huomion.
Tämä.
Hittolainen, katso tätä!
Hei, katso.
Uskomatonta.
Onko tuo keidas?
Ei todisteita englantilaisuudestani.
Hetki.
Tule istumaan. Minulla on juuri se, mitä pitää kuunnella.
En löydä mitään kunnioittamaan -
Richard Hammondin kuolemaa.
Gordon Lightfoot kuoli myös tänään, joten...
- Kuoliko? - Joo.
Jotta saisitte käsityksen Mauritanian tyhjyydestä.
Olen nyt ajanut 160 km tällä päätiellä -
maan laidalta toiselle -
enkä ole nähnyt toista autoa. En yhtäkään. En mitään.
Se aiheuttaa päänsärkyä.
Tämän paikan suuruus ja tyhjyys.
Se taitaa olla turmeltu Aston Martin.
Kyllä se on.
Kollegani saivat minut kiinni -
juuri kun riivattu autoni alkoi kiukutella taas.
Menetin vaihdelaatikon.
Nyt se piipittää.
Miksi ikkunani avautuivat?
Miksi minun... En pyytänyt niitä.
Miksi ikkunani ovat auki?
Se niskoittelee ja piinaa minua nyt.
Se on päättänyt avata ikkunat ja poistaa kyvyn vaihtaa vaihdetta.
Lisänä raivostuttava piipitys.
Ajattelin, että ehkä piipitys tapahtui,
koska auto ei uskonut kattoni olevan kunnolla kiinni.
Pysähdyin siis testaamaan teoriaani.
Paskiainen!
Se piipittää yhä.
Siinä on kätevä katto. Se menee alas nappia painamalla.
Sitten pitää hyppiä sen päällä.
Sanotaan, että ihmiset tulevat hulluksi aavikolla.
Entä keskellä? Tässä keskellä.
Onpa öykkäri.
Lopeta piipittäminen! Ei hätää!
Sanoitko, että olet ehkä kakkosvaihteella?
Se ei kerro vaihdetta, mutta luulen sen olevan kakkosella.
Jos ajan lujempaa, se ylikuumenee nopeasti.
James, taas kerran edessämme on pulma.
Ajamme rannikolle asti 61 km/h -
tai emme.
Anna minun miettiä sitä hetki.
Sama johtopäätös.
Täysiä paskiaisia.
Pääkaupunkiin oli yhä 320 km matkaa.
Siispä James ja minä pysähdyimme pikkukaupunkiin -
kohtaamaan tankkiauton.
Ja saimme yllättävän bonuksen.
- Tämä on kiitotie. - Kyllä.
Ajattelen vain, että ehkä...
Kun odotamme Hammondia,
voisimme tehdä autojuttuja auto-ohjelmassamme.
Mitä mielessäsi on?
Nyt ajattelen kiihdytyskisaa.
Onpa hyvä idea.
Se voisi olla mielenkiintoista.
Olen halunnut tietää alusta asti.
Sinulla on paljon minua enemmän tehoa.
Minulla on enemmän tehoa, 434, mutta enemmän painoa.
- Sinulla on 434 hevosvoimaa. - Niin.
Minulla on 375. Paljonko tämä painaa?
Kaksi tonnia.
Minun painaa 1,6.
Niin. Kiintoisaa.
Kiintoisa koe hyville naisille ja herroille.
Niin.
Kun se oli päätetty, suuntasimme kiitotien päähän,
pystytimme kiihdytyskisavarusteita -
ja valmistauduimme lähtöön.
No niin, mitä tarvitsen? Urheilutila, kyllä.
Luistonesto pois.
Koska muokkasin tätä autoa ainutlaatuisesti,
en voi vaihtaa ohjelmia.
Koska täytitte autoni hiekalla ainutlaatuisesti,
napit jumittavat, mutta se onnistui.
Hetkinen. Katso, kuka tuli.
Terminator 3: Koneiden kapina.
- Juuri ajoissa. - Mitä?
- Juuri ajoissa. - Mihin?
Kiihdytyskisa.
En ole kunnossa kiihdytyskisaan.
Sammuta se.
Ei. Se olisi huono siirto.
Mikset voi sammuttaa sitä?
Koska se tuskin käynnistyy enää.
Olimme aloittamassa kiihkeän kiihdytyskisan.
Oletko nähnyt Terminator 3:n?
Ihmiset ovat miettineet vuosia,
milloin Skynetistä tulee täysin itsetietoinen.
Aston Martinissa, jota ajat Mauritaniassa.
Se yllätti kaikki.
Mitä jos tämä idiootti oppii viestimään muiden koneiden kanssa?
- Se on ääliömäinen, vai mitä? - Se on ääliö!
- Hammond. - Mitä?
Mikä tuo on?
Mitä hemmettiä se tekee täällä?
Onko se sinun?
- Miten niin minun? - Mitä muuta se olisi?
Kauanko se on kulkenut?
Kun hän päästi sen irti.
Se oli 240 kilometrin päässä.
- Jessus! - Vapautit sen aavikolle.
- Sinä et... - Mitä tuo... Se...
Jukra.
- Se oli sinun syytäsi. - Mitä?
- Sinun moottorikelkkasi. - Totta.
- Ei ole muita. - En voinut ennustaa -
sen törmäävän tankkiautoon 240 km:n päässä.
- Vapautit sen luontoon. - Enpäs! Se pakeni.
- Meidän käskettiin käyttäytyä. - Kyllä.
Meidän pitäisi lähteä.
- Niin pitäisi. - Niin.
- Aika nopeasti? - Kyllä.
Vaihda vaihdetta.
Vaihda vaihdetta nyt.
Nyt on sen aika.
Älä väitä vastaan. Nyt on aika vaihtaa vaihdetta!
James ja minä etenimme reippaasti -
mahdollisimman kauas räjähdyspaikasta.
Pian me nautimme -
ympäristömme karusta kauneudesta.
Näkymä molemmilla puolilla, varsinkin tuolla puolella,
on upea.
Melkein kuin lumidyynejä.
Hiekka on niin vaaleaa.
Se on fantastista.
Lämpötilani on laskenut 37:ään.
Kyllä. Olen 38:ssa.
Se on mukavan koleaa.
Lopulta Jeremy ja minä saavuimme pääkaupunkiin,
missä kävi pian selväksi, ettemme ole niin tunnettuja -
kuin muualla maailmassa.
Richard!
Joku kutsui minua Richardiksi.
Jos se nuori mies halusi nähdä oikean Richardin,
hän joutuisi odottamaan pitkään -
Hammondin ja Terminaattorin väleistä johtuen.
Tule takaisin. Toimi, senkin mäntti.
Hyvä on, vaihdelaatikko on sinun.
Voimmeko ajatella sitä meidän vaihdelaatikkonamme?
Vaihdelaatikko on yhteinen.
Keskuslukitus käynnistyi.
Se lukitsi ovensa.
Useita tunteja myöhemmin -
Skynet ajoi yksivaihteisen autoni Nouakchottiin,
missä oli riittävän hyvä wifi,
jotta sain yhdistettyä auton vialliset aivot -
vianetsintäläppäriin.
No niin, 320 km yhdellä vaihteella.
ASTON MARTIN DIAGNOSTIIKKAJÄRJESTELMÄ
Puhun sille nollilla ja ykkösillä.
Kielellä, jota se ymmärtää.
Katson nyt, miksi se panikoi.
Se murehtii monesta asiasta. Voi luoja!
Matkustajan ovi.
Se murehtii oveaan. Murehdi vaihdelaatikkoasi.
GPS-moduuli. Siksi olin Nottinghamissa.
Useimmat näistä eivät ole mekaanisia vikoja.
Mikään ei ole mennyt vikaan. Se vain suuttui.
Jos painan tätä...
Tämä on "älä murehdi" -nappi.
Teen sen.
Unohda se. Se poistaa ne.
Anna auton hallinta minulle.
Ja anna minun ajaa.
Siispä toivottavasti... En voi katsoa.
Hyvä! Sillä lailla!
Tuossa ei ole valittamista.
Minulla taitaa siis olla vaihteet.
NOUAKCHOTT - ASUKKAITA 1,5 MILJOONAA
Seuraavana aamuna, kun lähdimme katsomaan kaupunkia,
oli totuuden hetki.
Se vaihtoi vaihdetta!
Minulla on vaihteet! Se vaihtoi.
John Connor, taistelet vastaan.
Kyllä vain!
Tarkoituksena oli katsella nähtävyyksiä, mutta välittömästi -
Mauritanian autojen sankarillinen upeus vei huomiomme.
Kyllä. Jousitus on hajalla.
Hän kolaroi juuri.
Sekö se ääni oli?
Yksi selitys osalle tämän auton kolareista on,
ettei siitä näe ulos.
Milloin se lakkaa olemasta auto?
Kai, kun se lakkaa liikkumasta. Siihen asti se on auto.
Luulen, että eräänä päivänä se katoaa kesken matkan.
- Se oli huono homma. - Aivan.
Ei ilmastointia.
- Se jatkaa matkaa. - Katsokaa sitä.
Se on upea. Hän ei voi pysähtyä.
- Ovesta täytyy pitää kiinni. - Tuolla on toinen.
Pidän jalankulkijoiden turvaominaisuudesta.
Mutta se toimii! Se on...
Hammond, olet huolissasi Astonistasi.
Tuon takia en voi hössöttää siitä.
- Aloitin vasta! - Sinun pitää...
Ihailtuamme näitä mauritanialaisia sotaratsuja -
päätimme mennä kahvilaan juomaan -
kuumaa, ruskeaa vettä.
Miltähän paikallinen katsastusasema näyttää?
Näkymättömältä. Mercedes! Tuolla, katsokaa!
- Joka pelti useampaan kertaan. - Ei vain kerran.
Kyllä, tuo on elämäntyö.
John, miten autosi voi? Vai onko Skynet yhä voitolla?
Taistelemme toisiamme vastaan.
Onko se sanonut: "Oletko Sarah Connor?"
Voinkohan liittyä borgeihin ja taistella suoraan sitä vastaan?
Tuo on loistava.
- Katsokaa tuota. - Hieno.
- Katsokaa tuota. - Kiva.
- Se on kiva. - Hän kruisailee käsi ulkona.
Tuo ei ole teetä mutta aika hyvää.
Jopa sinä sanot niin vielä.
Siinä saattaa olla teetäkin.
- Joisin mieluummin oluen. - Mitä?
Olut maistuisi.
Sen suhteen tiedän,
että maailman joka pääkaupungissa on alkoholimyymälä -
ja jopa kuivassa muslimimaassa kuten tämä,
joka on hyvin kuiva, voi aina saada gin tonicin -
tai virkistävän oluttuopin.
- Täälläkö? Mikä sen nimi on? - Se on kaikkialla.
Sen nimi on Britannian suurlähetystö.
Onko?
- Se on outoa. - Se on Britannian aluetta.
- Voimme... - Niin.
He ottavat meidät avosylin vastaan, ehkä sinut vähemmän,
ja voimme nauttia virkistävän juoman.
- Missä se on? - Juo teesi loppuun.
En halua sitä.
Hammondin vaatimuksesta etsin lähetystön numeron,
sain meille tapaamisen, ja lähdimme sinne heti.
Tämä on lempiosani tässä työssä.
Kun pääsee tällaiseen kaupunkiin.
Tällaisesta kaupungista saatu innostus.
Johan nyt!
Hammond ajoi kolarin.
Hän törmäsi Astoniini.
Voi ei, joku törmäsi hänen koskemattomaan DB9:äänsä.
Ajaisit varovaisemmin, Hammond.
Ei se ollut minun syytäni. Hän ajoi läpi.
No niin, meillä on voittaja. Hyvät naiset ja herrat, voittaja löytyi.
Ei aavistustakaan, mikä se on tai oli.
En rehellisesti sanottuna tiedä, mikä tuo oli.
Ei hajuakaan. Se on hieman farmari.
Autonbongailupelimme taisi loppua,
koska tuota ei voi voittaa.
Muutaman kolarittoman kilometrin jälkeen saavuimme brittilähetystöön.
Se on tässä, kaverit. Tässä on klubimme.
Puhutellaanko häntä "teidän suurlähettiläisyytenne"?
Kyllä, "teidän kaikkivaltijuutenne".
Kävisikö vain "isäntä"?
Giniä!
Kuunnelkaa.
Minusta on kohteliasta, kun joku tarjoaa juotavaa,
että ensin kieltäytyy. Hän kysyy: "Oletko varma?"
Vastaa siihen: "En", katsoo kelloa ja sanoo:
"Hyvä on, vain yksi."
Muttei suostu heti.
"Haluaisitko gin tonicin?" "Kyllä!" Älkää tehkö niin.
- Se on kohteliasta. - Aivan.
Voin ajatella vain giniä.
VIERASKIRJA
Eikö olekin mukavaa?
Vain britit tekevät näin.
Nurmikko! Tuo on nurmikko!
Missä baari on? Tuolla, mutta älkää katsoko sitä.
- Hei! - Hyvää huomenta.
Huomenta. Miten voitte? Colin Wells.
Mukava tavata.
- Näytät hienolta. - Niin.
Hän taisteli koko yön Terminaattoria vastaan.
Menestyksekkäästi.
- Tulkaa sisään. - Kiitos.
- Miten on mennyt? - Aika hyvin.
Meillä kahdella.
Hämmennyimme, kun kuulimme, että tulemme Mauritaniaan,
koska vaikka olemme matkustelleet,
me kaikki... No, hänestä sitä ei ollut olemassa.
Hän luuli sitä C. S. Lewisin keksimäksi.
Miltä teistä tuntui, kun saitte komennuksen?
Hyvin iloiselta.
- Halusin tänne. - Halusitko?
Halusin tulla tänne.
Tiesitkö, missä se oli?
Tiesin. Monet luulivat minun menevän Mauritiukselle,
- kun sanoin Mauritania. - Täsmälleen.
"Hyvä, sain Mauritiuksen! Mauritania?"
Minun pitäisi tarjota teille juotavaa.
- Olen pahoillani. - Kyllä kiitos.
Haluaisitteko juotavaa? Meillä on täällä hyvä valikoima teetä,
jos se... Kuulostaisiko se hyvältä?
- On English Breakfastia, Ceylonia. - Ei.
- Teetä, kyllä. - Ihanaa.
Menen tilaamaan sitä.
- Suokaa hetki anteeksi. - Kiitos. Hyvin vieraanvaraista.
- Katso, mitä tapahtui. - Sinun syytäsi!
- Miten niin? - Hoidit sen väärin.
Brittialue. Teeskentele tätä Britanniaksi.
Tarkistimmeko, että hän juo?
Tuskin suurlähettiläs on juomatta.
- Jos kysyt... - Näitkö hänet?
Tuo mies ei ole juonut vissyä koko elämänsä.
- Jos olisimme sanoneet... - Saammeko drinkin?
"Se olisi ihanaa, mutta saisinko aidon drinkin?"
Näin on. Hyvät tapani saivat meidät pulaan.
Kyllä.
Saanko kysyä, kun olemme keskenämme,
minkä maalauksen ottaisit kotiin Jaggen ajajana?
Nämä ovat hyviä.
- Minne menet? - Kaverit!
Tyrin tämän täysin.
Hänen Ferrero Rocherinsa.
- Tampio. - Tuo on...
Tuo ei ole kovin...
Nämä ihmiset koulutetaan sulaviksi.
He ovat fiksuja ja siistejä, ja kaadoit heidän -
- Ferrero Rocherinsa. - Pian ennen kuin hän palaa!
Laita ne oikeaan järjestykseen.
- En saisi nauraa. - Talloit tuon.
Enkä tallonut!
- Ne ovat hyviä. - Joku talloi.
Nopeasti istumaan.
Anteeksi, että kesti.
Tuo on hieno pannu.
Virallinen astiastomme.
Juuri tuota halusin, kupin teetä.
- Virkistävää, vai mitä? - On se.
Paljon kiitoksia.
Kohteliaan pannun tai parin jälkeen -
kerroimme verukkeet ja pääsimme jatkamaan kaupunkikierrostamme.
Vaihdetaan vaihdetta taas. Anna mennä.
Tehdään se taas.
Vaihde vaihtui jälleen.
Pian näimme jotain kiinnostavaa.
Mitä täällä tapahtuu?
Tie on kovin leveä.
Tiedän, mikä tämä on.
Mikä?
He rakensivat lentokentän aivan kaupungin viereen.
Sitten kaupunki kasvoi ja peitti lentokentän.
Heille jäi kiitotie keskelle pääkaupunkia.
- Tuolla on lisää kaupunkia. - Niin.
- Se ei ole laidalla vaan sisällä. - Ei niin.
Eikö tämä olekin erinomainen tilaisuus -
johonkin, mikä jäi väliin, eli kiihdytyskisaan?
- Kyllä vain! - Kiitotiet ovat kiihdytyskisoja varten.
- Ja hän... - Hän korjaantui.
Voit osallistua.
En ole vielä nostattanut pahuuden voimia,
mutta haluaisin kokeilla.
Koska kiitotie oli yhtä tyhjä kuin muilla hylätyillä lentokentillä,
päätimme olevamme valmiita.
No niin, urheilu, luistonesto pois,
käytä siivekkeitä, aurinkolasit alas, ikkunat ylös. Valmis.
Se otti urheilutilan pois.
Tiedättekö urheilunappini? Se päätti, etten saa sitä.
Ei, nyt saan taas. Kiitos. Herra.
V-6, V-8, V-12.
Mikä olisi nopein?
Hyvä alku Jaggelta.
Autoni on nopea!
Yksi vaihde, kaksi vaihdetta, loistavaa! Se toimii!
Hetkinen.
Tuo on... Tuo on liikennettä.
Kiitotiellä on liikennettä. Hittolainen! Minä...
Mielipuoli!
Jukra, mitä...
Hitto.
Voi hyvä jumala!
Tuo on... Melkein törmäsin tuohon!
Herran pieksut!
Se oli oudoin kiihdytyskisani ikinä.
Mutta tämä ei ole tyhjä kiitotie.
Ei se ole kiitotie enää. Se taitaa olla tie.
Ei tehdä sitä enää.
Kiitos, kun annoit jarrut, kun tarvitsin.
Olen hyvin kiitollinen ja arvostan sitä. Kiitos.
Seuraavana aamuna nousimme aikaisin,
koska oli aika lähteä Nouakchottista.
Kuorma-autoja täynnä hiekkaa. Kenelle he myyvät sen?
Heillä on ihanaa hiekkaa myytävänä täällä.
Sitä on isoja kasoja.
Jos ei pitänyt aiemmasta hiekasta, tuolla on lisää.
Hiekkamarkkinoilla on kilpailua.
Miksi he myyvät hiekkaa?
Kävele kirjaimellisesti 10 metriä.
Lähdimme pääkaupungista etelään Senegaliin.
Muutaman tunnin jälkeen aloimme huomata -
muutoksen ympäristössämme.
Ei se rehevää ole -
mutta vähemmän karua kuin mikään toistaiseksi näkemämme, se on varmaa.
Taidamme olla täällä hyvin lähellä Saharan aavikon laitaa.
Mitä oikealla on? Lehmiäkö?
Monta lehmää. Se on lauma. Tuota viljellään varmasti.
Katsokaa sitä.
Ja tuo kertoo minulle, että olemme ylittäneet Saharan.
Terve, lehmät. Kappas teitä!
Ruohoa. Tuntuu, että ajan ruoholla ensimmäistä kertaa -
500 vuoteen.
Etsimme Senegalin rajaa.
Siellä on tarkastuspiste. Ja ajamme sisään.
Ajoimme yhä pidemmälle lukemattomilla teillä,
mutta jopa tunnin jälkeen -
emme olleet löytäneet mitään vähänkään viralliselta näyttävää.
Missä se hemmetin raja on?
Odotin aitaa ja ehkä tarkastuspistettä.
Niin, passit ja niin edelleen. Ehdottomasti.
Lopulta etsintämme näytti kantavan hedelmää.
Tämän on oltava rajakaupunki. Sen täytyy olla.
Voi ei.
Minulla on kamala tunne.
Houston,
meillä on ongelma.
Epäilen, että tuo on raja.
Jeremy, tiellä on valtava joki.
Raja on hieman jokimaisempi kuin luulin sen olevan.
- Ajattelin aitaa. - Niin minäkin.
Ei se haittaa.
- Tuolla on silta. - Käytän kännykkää.
Kirjoitatko "siltoja lähelläni"?
Tie menee tuossa.
Tutkimusmatkailijoita.
Vanha kaupunki tuossa.
- Ei siltaa. - Ei siltaa.
Jessus! Miten päästään...
Eikö kukaan mene sinne autolla?
Ei.
Katsoin noin 150 km -
ylävirtaan, eikä ole siltaa.
Juuri tästä syystä ihmiset käyttävät jokia rajoina.
Saisimmeko autot... Ei.
- Tuohon? - Tuohon.
Ajattelin kahta noista veneistä.
Mutta veneet... Hetkinen.
Entä jos rakennamme veneen?
- Pölystä tai hiekasta. - En tarkoita arkkia.
Tarkoitan vain... Entä...
Mitä meillä on tässä? Kaksi, neljä, lähes kuusi tonnia autoa.
Sen pitää olla lava, ei vene.
Mitä näette hiton paljon täällä?
Joka puolella?
Mitä olen nähnyt tultuani?
- Pölyä. - Hiekkaa.
- Vuohia. - Kameleita.
Siinä se.
- Vielä yksi asia. - Hiekkaa, kameleita.
Valtavina määrinä.
- Muovipulloja. - Kyllä.
- Litistettyjä muovipulloja. - Niin, mutta paljon...
Ajoimme juuri tämän yli. Mitä jos etsimme...
Kerätään mahdollisimman monta pulloa.
Niin, yksi, kaksi, kolme, neljä...
Niitä on tuolla. Kaikkialla.
Se on hyvä huomio.
Rakennamme... Jos saisimme... Katsokaa, verkkoja.
- Ehdotat kalaverkkoa. - Kyllä.
- Täytetään se pulloilla. - Niin.
- Se kelluisi. - Niin.
- Auto sen päälle. - Niin.
Minusta se ei kelluisi.
- Jos pulloja on riittävästi. - Aivan.
- Kelluvuus on fysiikkaa. - Ei julmaa ja arvaamatonta.
Kuten painovoima.
- Kelluvuus. - Onhan.
- Arkhimedes. Se on... - Matikkaa.
Kukaan ei hukkuisi, jos se ei olisi.
- Tuttu antiikin ajoista. - Niin.
Ja säännöt toimivat yhä.
Lisäksi siivoamme.
- Siitä olen samaa mieltä. - Totta.
Parannamme paikkaa.
Laitetaanko siltä pohjalta musiikki päälle?
Musiikki päälle.
Tuosta voisi olla hyötyä.
Täydellistä.
Minun pitää maata.
Ei, onko selvä? Minua ei kiinnosta.
Kyllä vain.
Käytettyämme tuhansia puntia A-Teamin musiikin lisenssiin -
lauttamme oli vihdoin valmis.
Sen testaamiseksi päätimme -
lähettää varapakun ensin.
- Saimme yleisöä. - Niin.
Odottavat meidän hukkuvan, miten käy.
- Emme huku. He pettyvät. - Hukummepas.
- Clarkson. - Mitä?
- Suoraan taakse. Onko se puoli hyvä? - Suoraan taakse.
Hehei!
- No niin. - Tämä on minun ideani.
Olen kapteeni tällä kertaa.
- Työt. - Niin.
Niitä on kolme. Olen pakussa.
Ajan sen pois toisella puolella. James, olet edessä.
Perillä -
- saat meidät törmälle turvaan. - Selvä.
Jeremy, käytät moottoria.
Haluan tehdä tämän selväksi.
- En usko tämän toimivan. - Toimii se.
Ei, kuuntele. Ihan totta.
En halua mitään pelleilyä,
koska on eräs sairaus. No, se on loinen.
Skistosomiaasi.
Laitamme sen ruudun alalaitaan googlattavaksi,
niin tiedätte, etten keksi tätä.
Senegal-joessa, joka tämä on. Se on loinen.
Jos menee veteen, se kiinnittyy ihoon,
kaivautuu lihan läpi verenkiertoon,
missä se kantautuu maksaan ja suolistoon,
minne se munii.
Älkää hypätkö veteen. Mitä tapahtuukin, me...
Menemme tuosta yli.
Noin lyhyt matka.
Käynnistän moottorin.
HMS Paska on käynnissä.
Innokkaina näkemään koomisen kaatumisen -
paikalliset työnsivät meidät matkaan.
- Kyllä vain. - Me menemme.
Käännä meidät, kun pääsemme tuonne.
Selvä, kapteeni.
Tuntuu oudolta kutsua Richard Hammondia kapteeniksi.
Tottelen häntä, koska kun se menee pieleen, syy ei ole minun.
Se on hidas mutta kulkee.
Hitaasti ja varoen. Se riittää.
- Relaa. - Kun se kääntyy, vauhti paranee.
Olisi pitänyt tuoda tuoli.
Etuosa kääntyy.
- Etuosa... - Voi paska!
- Haluatko... - Yritä käynnistää se.
Kokeilen moottoria. Kaverit.
- Menetimme... - Mitä?
Ei mitään. Älkää panikoiko.
Mitä menetimme?
Pullot ovat irronneet.
- Mitä? - Mitä?
Kelluvuus. Me... Ei tunnu siltä kuin uppoaisimme.
- Uppoamme oikeasti. - Kaikki tälle laidalle -
- aivan reunalle. - Jessus.
Kuka kiinnitti nuo?
Jeremy. Se uppoaa oikeasti.
- Moottori käynnistyi. - Loistavaa. Suuntaa rantaan.
Yritän saada meidät takaisin.
Selvä, olet oikeassa. Opimme tästä.
- Miltä toinen puoli näyttää? - Uppoavalta.
Luulen, että selviämme.
- Se sammui taas. - Jessus.
- Vajoaako tuo... - Se vajoaa nopeammin.
Voi ei.
Pitää kai hylätä alus.
Voitko ojentaa vesipullon?
- James. - Anna vesipullo.
Se ei toiminut.
- En usko sitä. - Olen kapteeni. Hitot tästä.
- Hammond, olet kapteeni. - Anteeksi.
Kiitos. En ole... Olen yhä kyydissä.
James, se kaatuu täysin. Pitää poistua.
Kaivautuvat.
Ne kaivautuvat minuun.
Olen John Hurt.
Se on uponnut. Luoja.
- Onko se mennyttä? - On.
- Joo. - Ihanko totta?
Olen kunnossa.
- No, voit kävellä sieltä. - Voit kävellä sieltä.
Sanotte niin...
Jalat liikkeellä tai uppoat mutaan, ja se tappaa.
- Näin paljon ulosteita? - Sitä se on.
Ja olen niellyt...
- Paljon? - ... paljon sitä.
- Selvä. - Olet omillasi.
Tarvitset antibiootteja.
Suuren neulallisen.
Voinko huomauttaa jotain muuta?
Menetimme pakumme.
Se on huono juttu,
mutta keräsimme jo riittävästi materiaalia autojen lautoille.
Sitä siis riittää vielä.
- Mitä hän höpisee? - Tuossa yrityksessä -
oli vikoja, kyllä.
- Niin. - Tiedämme pystyvämme parempaan.
Kun olet rannalla ja kuivunut,
on vain yksi asia tehtävänä.
Ei. Musiikin aloittaminen.
Mitä?
- Emme ole tuolla. - Pitää yhä päästä yli.
Olosi on kurja.
- Niin on. - Ja minun.
- Olet 63-vuotias ja täynnä ötököitä. - Niin, sisäelimissäni.
Sinulla on ripuli seuraavan viikon.
- Mutta tuolla on baari. - Niin.
- Täällä ei ole. - Niin.
Tuolla olemme baarissa.
- Eli musiikki päälle. - Niin.
Musiikki päälle.
PASKALAATIKKO
Seuraavana päivänä olimme valmiita rajan ylitys 2.0:aan.
Kohtasimme vaikeuksia, myönnän sen.
Auton etuosa täytyy tietenkin pitää poissa vedestä,
mutta takarenkaiden pitää olla vedessä,
koska kiinnitimme niihin siivet, kuin potkurit,
joilla liikumme eteenpäin tai taaksepäin.
Ohjaus?
No, tässä on peräsin,
joka on kiinnitetty vipuun -
sivupeilin vieressä tuolla.
Eikä se toimi.
Jamesin ja Richardin mielestä toimii, minun ei.
Tämä on loistavaa.
James, luuletko tämän toimivan?
Jeremy kysyy.
- James May. - Mitä?
Luuletko, että tämä toimii?
Mitä?
Hän on niin vanha.
Luuletko sinä, että tämä toimii?
Luulen.
No niin, minä yritän. Vaihde päälle.
Innokkaina näkemään toisinnon eilisestä tuhosta -
paikalliset auttoivat vielä innokkaammin meidät matkaan.
Peräsin käyttöön.
Älä koske rattiin, idiootti. Se ei tee mitään.
Terve!
Richard Hammond, näen sinut ja DB9:n...
Ei, älä tee noin, senkin itsekäs mies.
Rantautumispisteemme Senegalin puolella -
oli pieni ranta vain 400 metrin päässä.
No niin. Teen täydellisen kaarevan käännöksen -
rantautumisrannalle, ajan ylös, näytän passini, Senegal, olutta.
Huomasimme kuitenkin pian, että kerrankin Jeremy oli oikeassa.
Ohjaus ei toiminut.
En voi kääntyä vasempaan. Vain oikeaan.
Käännyn vasempaan peräsin täysin oikealla.
Se ei... Omani ei käänny oikeaan.
Pääsen vain vasempaan.
Haluaisin kertoa, hyvät naiset ja herrat,
että saavun perille mutten saavu.
Palaan takaisin lähtöpaikkaan.
Toimi nyt, paskiainen.
Apua. Olen kaislikossa!
Mayday. Pentele.
Täyttä taakse.
Ei, senkin...
Rakensimme polkuveneet.
Kyllä, mutta laatubrändeillä.
Seuraavan tunnin seilasimme ympäriinsä päästen kaikkialle -
paitsi rannalle, johon suuntasimme.
Ajelehdin sivuttain väärään suuntaan. Sitä minä teen.
Olen tehnyt kaksi valtavaa u-käännöstä.
Paikallisten mielestä olemme järjiltämme.
Se vie minut takaisin Mauritaniaan.
En halua palata Mauritaniaan.
Osaako joku kertoa minulle, mitä täällä on? Olen menossa sinne.
Meri.
Olen täysin jumissa kulmassa seinät molemmilla puolilla.
Käänny, senkin paskiainen, käänny.
Pidän siitä, että hän pyykkää kuin tätä tapahtuisi joka päivä.
Voi hemmetti. Voi ei.
Voi luoja.
Älä törmäile minuun!
Olen taas kaislikossa!
Onko kukaan päässyt oikeaan suuntaan?
Ei.
Kun vapautin itseni kaislikosta taas,
tein tärkeän ohjaukseen liittyvän havainnon.
Jos menee uskomattoman hitaasti, siis tyhjäkäynnillä,
voi kääntyä oikeaan. Jos lisää nopeutta, menee vasempaan.
Kun käytimme kaikki uutta oivallustani,
menimme pian oikeaan suuntaan.
Kyllä vain.
Teen sen. Suuntaan rantaan.
Aja.
Voin haistaa oluen.
Älykkäänä tiesin tarvitsevani ison tehosysäyksen päästäkseni rantaan.
Nostin siis katon suojellakseni päätäni loisilta.
Hyvää työtä.
Olen lähes perillä.
Mene kerrankin vasempaan.
Osuin rantatörmään.
Eturenkaamme ovat Senegalissa. Lasketaanko sitä?
Olemme ehdottomasti Senegalissa. Olemme perillä.
Tietenkin vaatii työtä -
palauttaa nämä normaaleiksi maa-ajoneuvoiksi,
mutta eräs tärkeämpi asia pitää tehdä ensin.
Olette erilaisia kuin minä.
Minä katson tuota ja ajattelen:
"Onpa keksintö."
Sen katsominen, siitä nauttiminen,
on yhtä nautinnollista kuin sen juominen.
Katsokaa kondensoitumista lasissa, katsokaa kuplia.
Nauttikaa odotuksesta.
Koska minusta se on yhtä hyvää.
Visuaalisesti tämä on hyvä kokemus. Puhuttuna se ärsyttää.
- Ärsyttääkö? - Minä vain...
Näen kauneutta, kuulen puppua.
Tietenkin päätimme juoda useamman kuin yhden.
Kun Hammond meni hakemaan seuraavan kierroksen,
livahdin hänen autolleen tekemään Terminaattoriin pohjautuvia koiruuksia.
Jos yhdistän kännykkäni tähän kaiuttimeen -
ja piilotan sen Hammondin autoon,
voin soittaa hänelle viestejä -
ja hän luulee autonsa puhuvan hänelle.
Seuraavana aamuna kokoonnuimme jatkamaan matkaamme.
No niin.
Mene ulos.
Mitä hittoa se oli?
Autoni käski juuri minun mennä ulos.
- Ei. - Se käski minun mennä ulos.
Tekisin samoin, jos olisin tuo auto.
Mene ulos.
- Kuuletko tuon? - Kuulin sen.
Se on outoa, eikö?
- Olitko sen tietokoneessa aiemmin? - Olin.
- Se meni vikaan. - Olin sen kanssa intiimisti.
Eteenpäin.
Tiesin sen.
Lapsi.
Päivää.
Senegal. Hitonmoinen vastaanotto.
Olimme nyt muutaman sadan helpon kilometrin päässä maalilinjasta Dakarissa.
Kun eeppinen matkamme oli näin lähellä loppua,
tuntui olevan hyvä hetki pohdiskella koneita,
jotka toivat meidät tänne.
Kysyimme ohjelman alussa,
olisiko mahdollista rakentaa -
Dakar-rallin aavikkokilpuri -
halvemmalla kuin Lamborghini Huracán Sterrato.
Ja vastaus on kyllä.
Vain kyllä.
Tämä auto hämmästyttää minua,
koska se on kiivennyt kivisiä jyrkkiä rinteitä,
ylittänyt jokia ja syöksynyt dyynien poikki.
Toisin kuin Aston, joka on paholaisen riivaama,
ja Maserati, joka ihonsa alla hajoaa palasiksi,
tämä ei ole tehnyt mitään väärin.
Olen pitänyt aiempien seikkailujen autoista,
mutten niin paljon kuin tästä.
Sitä tulee ikävä, kun saavun Dakariin.
Todella kova ikävä.
Jos olisin sanonut alussa, että otan eksoottisen auton -
pieneltä italialaiselta valmistajalta, muokkaan sitä -
ja ajan sillä aavikon poikki,
olisitte varmaan sanoneet: "Etpäs."
Mutta tässä ollaan. Se on täällä!
Matkalla Dakariin,
maailman dramaattisimman ja raskaimman rallin päätepisteeseen.
Eikä unohdeta, että minun autoni on parhaimman näköinen -
ja ainoa, joka näyttää nyt paremmalta kuin vakiona.
Olen parantanut alkuperäistä.
Voittaja!
Saatatte kuvitella, että minun olisi vaikea vakuuttaa,
että olen parantanut Aston Martin DB9:ääni -
tekemällä siitä ralliauton, mutta odottakaa.
Jos en olisi tehnyt sitä, tämä auto muuttumattomana -
olisi jatkanut elämäänsä Peterborough'ssa -
työmatkoilla esikaupunkikodin -
ja keskikokoisen teollisuusalueen välillä.
Välillä viikonloppuisin golfklubille.
Se olisi pysynyt kiiltävänä, mutta siitä tulisi -
hieman vanhentunut,
hitaasti hiipuva esimerkki entisestä hienosta GT-autosta.
Tekemällä sen, mitä tein sille,
olen pystynyt tuomaan sen tänne tekemään jotain uskomatonta.
Ne kokemukset on nyt kirjoitettu -
sen naarmuihin, lommoihin ja halkeamiin.
Ne ovat sen elämänviivoja, sen naururyppyjä.
Ja rakastan sitä.
Tein siitä erityisen. Se ei ollut sitä. Nyt se on.
Tulimme rannikolle yllättävän kauniissa Saint-Louisin kaupungissa -
ja käännyimme etelään ajaen Atlantin valtameren suuntaisesti.
Sain siitä idean.
Mennäänkö Dakariin rantaa pitkin, kuten oli tapana?
Rallissa. Se päättyi rannalle.
Niin!
Luonnollisesti kollegani eivät vastustaneet lainkaan.
Käännyimme siis hiekalle viimeisen 110 kilometrin ajaksi,
kuten menneisyyden kilpailijat olivat tehneet.
Ahdin kytketty.
Katsokaa tuota.
Pariisi-Dakar. Tämä on maali.
Juuri näiden hetkien vuoksi -
ihmiset kestivät Pariisi-Dakar-rallin kärsimyksen ja vaikeudet.
Tämän vuoksi he tekivät sen.
Ajan Richard "The Hamster" Hammondin rinnalle.
Katsokaa tätä. Olemme julisteessa!
Kiitos.
Näin hauskaa ei ole ollut ikinä.
Onpa ihana päivä.
Kappas vain.
Viesti herra Wilmanilta.
"Ennen Dakariin menoa kannattanee lukea uutiset."
Oikeasti?
BBC News.
Ilmastonmuutos, ilmastonmuutos,
ilmastonmuutos.
Tulvia, ilmastonmuutos.
Kokeillaan Twitteriä.
Voi kiesus.
Hetkinen. Miksi pysähdyit?
Miksi pysähdyit?
Wilman käski lukea uutiset.
Tuo on Dakar.
Mitä?
Dakar.
Siellä on isoja mellakoita.
Se on alkanut.
Jukra. Mistä tuossa on kyse?
Luoja tietää. Jotain poliittista... En tiedä.
- Siellä on paljon... - Niin on.
- Näkyy palavia busseja. - Luoja.
- Oletko nähnyt tämän? - En.
Dakar.
Se on alkanut kunnolla. Siellä ammuskellaan.
- Ja tulta. Bussi on tulessa. - Niin.
No niin.
Kuvausryhmää ei voi viedä sinne.
Tiedän. En halua ketään sinne.
Tiesin, että protesteja suunniteltiin -
muutaman päivän päähän,
mutta se on alkanut etuajassa.
- Tuo on nyt. - Tai tämä on jotain muuta.
Tai tuo on valmistelua, joten se pahenee.
Hetkinen. Lentomme kotiin lähtee Dakarista.
Niin lähtee.
- Emme voi. - Ei onnistu.
- Saint-Louisin lentokenttä on suljettu. - Mitä?
- Saint-Louisin lentokenttä on suljettu. - Onko?
Suljettu. Remontissa. Tarkistin.
Täytyy ajaa takaisin Nouakchottiin.
- Onko se ainoa vaihtoehto? - En mene Dakariin.
Siitä tulee hauskaa.
Sinne ja takaisin -ralli. Hyvä on.
Se tarkoittaa yhtä asiaa.
Voin käyttää perinteistä lopetusta.
- Niin. - Ja sen pettymyksen myötä -
on aika lopettaa.
Ensi kertaan. Kiitos, kun katsoitte.
Helvetti.
Tekstitys: Jari Vikström
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen