Hei katsojat, liitytte seuraamme autolautalla Itämerellä
Puolan rannikon edustalla.
Olemme täällä, koska olemme lähdössä automatkalle,
jota kukaan ei ole ikinä keksinyt tehdä.
Niin, ja syy automatkalle,
jota kukaan ei ole ikinä keksinyt tehdä,
on, että näinä aikoina on vaikeaa
tehdä automatka, jonka joku on aiemmin keksinyt tehdä.
Niin, kun ajattelee paikkoja, joissa olemme käyneet äskettäin,
jotka olivat vakaita, kun olimme siellä,
ne eivät ole sitä enää.
Mosambik, Syyria, Irak,
Myanmar, Ukraina ja Venäjä.
Emme voisi palata yhteenkään.
Tai eri syistä Argentiinaan.
-Emme. -Tai Turkkiin.
Miksemme voi mennä Turkkiin?
Saimme porttikiellon.
-Mitä? -Kyllä.
Mutta muissakin paikoissa
on ongelmia.
Olet aivan oikeassa.
Ajattelimme tähän ohjelmaan ajaa Saharan halki.
Ei voi, liikaa terrorismia.
Sitten mietimme:
"Kuljetaan
"Arabian Lawrencen jäljissä Siinain poikki."
Ei voi, liikaa terrorismia.
Halusimme mennä Bangladeshista Mount Everestille.
Ei voi.
Miksei se onnistu?
-Pitää mennä Intian läpi. -Onko se ongelma?
-Minulla on porttikielto Intiaan. -Niin on.
Ja kaiken sen takia
olemme täällä lautalla Itämerellä.
Niin, koska olemme tekemässä 2 250 kilometrin automatkan...
Meillä on kartta. Kaivan sen esiin.
Gdańskista, joka on täällä Itämeren rannalla,
ajamme koko matkan Slovenian Blediin asti.
Sitä ei ole ikinä tehty.
Gdańskista Blediin.
Ja kun olimme päättäneet tehdä aiemmin tekemättömän automatkan,
herra Wilman sanoi:
"Hyvä on, mutta ajatte autoilla,
"joita ei ole ennen käytetty automatkoilla."
Sillä rintamalla minä olen voittaja.
Et todellakaan ole.
THE GRAND TOUR ESITTÄÄ
Lähdin ensimmäisenä lautalta
tällä.
Avolava-autolla, jossa on kokoontaittuva katto.
Niinpä.
Avomallinen avolava-auto kuulostaa luodinkestävältä astiapyyhkeeltä.
Miksi ne yhdistettäisiin?
Siitä tässä pelissä on kyse.
Ainutlaatuinen.
Tätä ei ole tehty.
Tässä vaiheessa Julmia Juoninen saapui paikalle.
Mitä?
Tämä on asiattomin reissuauto, joka on ikinä tehty.
Esittelen Mitsuoka Le-Seyden.
Se on asiattomin vehje ikinä.
Niin kai sinusta.
Se on neron työtä.
Herra Mitsuoka
otti moottorin 1990-luvun Nissan Silviasta,
tavallisesta kaksiovisesta japanilaisesta sedanista,
ja vaihdelaatikon, sisustan ja sähkölaitteet.
Hän piti ne ennallaan ja asensi sitten tämän pramean korin.
Herra Mitsuoka käytti LSD:tä, ja tämä oli lopputulos.
Kamu, ensinnäkin...
-Niin. -Pyörät.
Kyllä vain.
Takana ne ovat piilossa, ja...
Ohjaat edessäsi olevaa autoa.
-Niin. -Katso sitä.
Se on mekaaninen muutos.
Nämä pyörät ovat metrin verran liian edessä.
Niin.
On muutakin. Katso torvia.
-Haluatko kuulla ne? -Toimivatko ne?
Kyllä vain.
-En taida haluta. -Valmiina?
Ne ovat kuin junan päältä.
-Valmiina? -Kyllä.
Siinäkö se?
Montako näitä hän on tehnyt?
-Useita satoja. -Se on liikaa.
Hän on tehnyt noin 500.
Tämän piti näyttää Mercedes SSK:lta.
Eikä se oikeasti näytä.
Tämä näyttää enemmän siltä kuin tuo.
-Olen eri mieltä. -Tuo laiva näyttää enemmän siltä.
-Katso. Nuo ovat upeat. -Väärin.
Voimmeko siirtyä sinun autoosi?
Tämä on nerokas.
-Pidän... -Se on SSR. Tiedän, mikä se on.
Niin on.
En ole ajanut SSR:llä. Tuskin kukaan on.
Ei olekaan.
Ideana oli kaksipaikkainen avolava-auto.
-Kyllä. -Sähköinen katto.
-Katto menee... -Tuonne. Niin.
Se ei ole kovin hyvä avolava.
Ei olekaan,
mutta se on hyvin huono urheiluavoauto.
Kyllä. Raskas?
On, noin kaksi tonnia.
-Se on... -Niin.
Se on aivan kamala.
Ei, se on upea. Pidän siitä.
Sitten pohdiskelimme, mitä James saattaisi käyttää.
-Hän ei pidä hidas-nimityksestä. -Niinpä.
Hän ajaa kai jollain nopealla.
Ja minä... Tyyliin
Lamborghini LP 550 Balboni Special, kaksipyöräveto,
-mutta ratavalmis. -Niinpä.
Täsmälleen.
GDAŃSKIN SATAMA
Sitten kävi ilmi, että olimme täysin väärässä.
En tiedä, mikä tuo on.
-Kuinka kaukana hän on? -Hyvä kysymys.
Mikä se on?
-En todellakaan tiedä. -Ei aavistustakaan.
Tulitko sirkuksesta?
Mikä se on, James?
-Siinä lukee "Crosley", mutta... -Katsokaa!
Olen pahoillani,
mutta auto on arvokas, ja alkoi sataa.
Nostan katon. Pari sekuntia, kuten MX-5:ssä.
Sen voi tehdä ajaessa.
Se on vuoden 1947 Crosley CC -avoauto.
Kerron auton historiasta.
-Se on kiehtova. -Aavistinkin.
1930-luvulla
Amerikassa oli mies nimeltä Powel Crosley jr.
Hän ansaitsi omaisuuden kodinkoneilla.
Hän rakensi ensimmäisen jääkaapin, jossa oli hyllyt ovessa.
Nykyään se on itsestään selvää.
Hän huomasi,
että amerikkalaiset ajoivat valtavilla autoilla.
Hänestä se oli naurettavaa,
joten hän päätti valmistaa pieniä autoja.
Hän sanoi:
"Joen ylittämiseen ei tarvitse taistelulaivaa."
CROSLEY - HIENO AUTO
Hän päätti myydä autojaan
kodinkoneiden rinnalla kaupoissaan.
Siksi tämä auto on vain 120 cm leveä.
Sen pitää mahtua kaupan ovesta.
Hyvin ajateltu herra Crosleyn taholta.
Hän oli nero.
Olen kuitenkin tuottanut
tätä isompia ja viehättävämpiä räkäklimppejä.
Mikä moottori?
Nelisylinterinen 0,724 litran moottori,
joka kehittää
26,5 hevosvoimaa.
-26... -Ei, odota.
-Kuinka vanha tämä on? -1947.
Eli yli 70-vuotias.
Täytyy olettaa, että valtaosa niistä, 12?
-Neljätoista. Korkeintaan. -Niinkö?
Monet hevosista ovat jo kuolleet.
James, kuulitko sanat:
"2 250 kilometrin automatka"?
Ja sinulla on tuurilla 14 hevosvoimaa.
Mitä maksoit siitä?
Siihen liittyy tarina,
koska se oli tunnetulla autohuutokauppasivustolla.
Huutokauppa umpeutui sinä iltana.
Siitä oli tarjottu 400 puntaa.
Tarjosin siis 450.
Sitten menin juomaan viiniä.
Palasin myöhemmin, ja hinta nousi hieman.
Se oli...
-Mitä maksoit? -11 000 puntaa.
Tuostako?
Ostin sen humalassa.
Jos olit...
Hyvä on, myönnän sen. Hyvä huomio.
Hetkinen. Sain koko Mitsuoka Le-Seydeni
vain 11 500 punnalla.
-Se on kunnon auto. -Eikä ole.
Maksoit 11 500 vanhasta Nissanista rumassa mekossa.
-Paljonko tämä maksoi? -Ehdottomasti.
Juuri sitä tarkoitan.
Kuinka paljon?
Se oli 18 500 puntaa.
Mitä?
Olen aina halunnut sellaisen.
-Se on avolava-avoauto. -Niinpä.
Kuin hidastetöyssy kiitotiellä.
Se on täysin hyödytön.
-Tuo on... -Lähdetään...
Ei kai...
Kyllä kai.
Herra Wilman pelleilee.
Kyllä, se on vara-auto.
Sanon suoraan, että tuo on sopimattomampi kuin automme.
Tuo on suunniteltu varttimailiin.
Tuo on hot rod, vai mitä?
TISSEJÄ JA OLUTTA
-Katsokaa tekstiä. -Katsokaa.
Tuo...
Tuo on tuho. Tuo on loppu.
Haluaisitteko ajaa autolla, jossa lukee "tissejä ja olutta"?
En todellakaan.
Rukoillen, etteivät automme tuottaisi meille pettymystä,
suuntasimme sataman uloskäyntiin ja valtavan matkamme alkuun.
No niin.
2 250 kilometrin matka Gdańskista Blediin alkaa nyt.
Ajoin kolarin.
James, ajoimme vasta viisi metriä.
Skandinaviassa
-odotit päivän ennen kolaria. -Niin.
Hetkinen.
Onko se autosi osa?
Se ei ole autosta.
Kyllä.
Mikä tämä on?
-Rikoit hänen puominsa. -Hajotit puomin.
Rikoit puomin.
-Hän kutsui poliisin. -Hän kutsui poliisin.
Tietenkin oli parasta häipyä ennen kyttien saapumista.
Se on kuuma.
Mutta ennen sitä
James halusi käynnistää tuulilasinpyyhkimensä.
Valmiina?
Entä tuo?
Aivan kuin bassorumpu ja virveli.
Nyt kun James näki eteensä,
lähdimme Itämeren toiseksi suurimmasta satamasta
Gdańskin kaupunkiin.
Se on maailmankuulu
Lech Wałęsan Solidaarisuusliikkeen syntypaikkana.
Liikkeen, joka auttoi kaatamaan kommunismin
ja päättämään kylmän sodan.
Tapahtumat täällä heijastuivat koko kommunistiseen maailmaan
ja erityisesti Itä-Eurooppaan.
Koska olimme nähneet sen ajan uutisia,
oletimme keskustan olevan mustavalkoinen
ja muistuttavan Hullia.
Mutta kun pääsimme sinne, aurinko oli tullut esiin.
Eikä se ollut yhtään sellainen.
Tuo on mahtavaa.
Kaupunki on hyvin kaunis.
Huomenta kaikille.
Katsokaa tätä.
Jos minulla olisi Nissan Silvia, kukaan ei huomaisi.
Mutta koska tässä on Liberacen kylpyhuoneen osia,
kaikki kuvaavat tätä iloisina.
Ihmiset hymyilevät ja katsovat.
Tuomme epäilemättä iloa.
Se on...
Kun tivoli tulee kaupunkiin, ei valiteta.
Kaikki pyörät varastetaan,
mutta muuten se on hyvä juttu, iloista ja hauskaa.
Kun olimme auttaneet kollegamme hyvin ahtaasta välistä...
Hyvin menee, mahdut.
Hyvin menee. Älä innostu.
Tosi hauskaa. Jatkakaa vain.
-Kyllä. -Aja. Pystyt siihen.
Hän onnistui! Hienoa!
...suuntasimme ulos kaupungista
moottoritielle.
Tuo on Nissanin nelisylinterisen tomera ääni.
Ja tätä vielä tomerampaa ääntä piti
75-vuotias Crosley.
Hittolainen, tuo on kamalaa.
James May, onko kaasu pohjassa?
On. 61 km/h.
Voi luoja.
39.
Luoja, valtava rekka hiostaa.
Ei!
Hittolainen!
Tuo suoraan sanoen melkein kaatui.
Kun näimme kollegamme olevan selvästi vaarassa,
päätimme jättää hänet jälkeen.
Heippa, James.
No niin. Vielä 2 250 km neljän maan poikki.
PUOLA - SLOVAKIA - UNKARI - SLOVENIA
Olemme siis entisen rautaesiripun takana.
Se voi yhä olla rautaesirippu, kun olemme valmiita.
Ensimmäinen pysähdys oli kilparadalla
muutaman sadan kilometrin päässä lähellä Poznańia.
Meillä oli siis reilusti aikaa puhua autoistamme.
Jeremy, kysymys tässä ajaessa.
Tuonhan pitäisi jäljitellä Mercedes SSK:ta?
Kyllä.
Eikö herra A. Hitler ollut Mercedes SSK:n fani?
Ei, koska SSK oli 30-luvun alusta, jolloin Hitler oli korpraali.
Korpraaleilla ei ollut varaa SSK:hon.
Ei se fanitusta estä.
Ajat siis muovisella,
epäuskottavalla kopiolla Hitlerin rakastamasta autosta.
En.
En aja.
Voitko kuvitella, millaista Crosleyssa on?
En itse asiassa taida voida.
Varaudu imuun.
Tämä on hulluutta.
724 kuutiosenttimetriä.
Mistä hän keksi sen?
Mitä vikaa vaikka litrassa oli?
Jessus.
Kaukana edessä olimme lähteneet moottoritieltä
ja ajoimme matkaoppaiden mukaan
Puolan toiseksi suurimman metsän läpi.
Mieti, Hammond, vain päivässä olemme nähneet Gdańskin,
Itämeren toiseksi vilkkaimman sataman.
Ja nyt olemme Puolan toiseksi suurimmassa metsässä.
Niinpä, mahtavaa. Pidän toiseksi suurimmasta tai parhaasta.
Eka on helppoa. Tee suurempi tai parempi, mutta toinen,
ei voi olla ekaa parempi, pitää olla kolmatta parempi.
Vaatii tarkkuutta. Se on parasta.
Kun lopulta tulimme ulos puustosta,
saavuimme Poznańin kilparadalle.
Herra Wilman ilmoitti meidät paikalliseen kisaan.
Se on hienoa, koska olemmehan lähettiläitä.
Tämä on kulttuurivaihtoa.
Ilman kulttuuria tai mitään vaihdettavaa.
Rata oli vaikuttava kaikkine nykyajan mukavuuksineen.
SUODATTIMET - ROSKAT
Mutta oikea herkku odotti meitä varikolla.
Tiedän, mitä nämä ovat.
-Ne ovat kilpa-autoja. -Ne ovat Formula Easter.
-Se oli rautaesiripun takana. -Muistatko... Aivan.
Tämä on periaatteessa Neuvostoliiton vastine Formula 1:lle.
70- ja 80-luvulla,
kun rautaesirippu oli tiukasti kiinni,
Formula Easterissä itäblokin maiden tallit
kisasivat toisiaan vastaan
intohimoisesti ja urheasti, mutta vähin resurssein.
Voimaa antoivat Ladan viritetyt 1,3-litraiset moottorit.
Jousitus oli Itä-Saksan pikkupakuista.
Ohjaustangot aloittivat elämänsä Trabanteissa,
ja renkaiden piti kestää koko kausi.
Puolan talli oli niin köyhä, että puolalaisen moottoriurheilufanin
paavi Johannes Paavali II:n piti ostaa heidän kypäränsä.
Mutta huolimatta osien kierrätyksestä
Formula Easter tarjosi jännittävää huvia
koko viikon leipää jonottaneille ihmisille.
Olen aina halunnut nähdä nämä autot.
-Olen kuullut niistä ja lukenut. -Niin.
Oli vain sumea valokuva vuodelta 1968.
Eurooppalainen kilpuri eurooppalaisella radalla.
Se näyttää hieman tuolta.
-"Haluan tuollaisen." -"Haluan.
"Mutta on vain Ladan moottori."
On hienoa, mitä kekseliäisyys voi saavuttaa.
Ja päättäväisyys.
Tiedän, mitä he käyttivät kenkinä.
Tiedätkö nyrkkeilykengät?
Käyttivät niitä.
-Vähän kuin kilpa-autokengät. -Niin.
-Ne ovat kauniita pikku autoja. -Tosi kauniita.
-Tämä... -Tuo on upea.
-Ja turvallinen. -Ja...
Katso tämän tuulilasin kiinnitystä.
-Teipattu tiukasti paikalleen. -Tuo on aitoa.
Tuo ei irtoa.
Ellei sada. Sitten se irtoaa.
Sillä välin
kaukana takana
minäkin olin Puolan toiseksi suurimmassa metsässä
moottoritien kauhujen jälkeen.
Tämä on paljon mukavampaa.
Myönnän pari kertaa moottoritiellä
katselleeni Tissejä ja olutta -autoa peilistä ajatellen...
Nyt olemme tällä tiellä.
Se on miellyttävä tie.
Unohdan Tissit ja oluen ja keskityn Crosleyyn,
rumaan pentuun, pahnan pohjimmaiseen, joka pitäisi viedä kotiin.
Kuitenkin vain 1,5 kilometriä myöhemmin...
Mies BMW:ssä yrittää ohittaa.
Yritän tehdä tilaa.
Jessus!
Mene jo!
Mene nyt.
Ohita.
Voi ei, nyt lähtee veto. Se lähti.
Jessus, moottori sammui.
No niin.
Radalla
Hammond ja minä olimme valinneet kilpa-automme.
Kyllä vain.
Se siitä.
Perseeni on näin ulkona penkistä.
Herttinen.
-Onko suurempaa? -Ei.
Oikeastiko? Tämä on...
Tämäkö on suurin?
En pysty siihen.
Älä nyt, jäät päivästämme paitsi.
-Mitä haluat minun tekevän? -Ole laihempi.
Se on helppoa.
Lihavuus on sairaus.
Niin, mutta se on iso ja lihava tauti.
Iso, lihava ja raskas.
Se turhauttaa, koska on valmis tekemään asioita.
On aivan valmis, eikä voi tehdä niitä lihavuuden takia.
Olen pahoillani. Olet surullinen.
-Niin olen. -Koska jäät paitsi.
Oletpa hauska, mutta... Luoja!
En oikeasti pääse ulos.
Herttinen.
Kori. Voimme ottaa korin pois sinusta.
Voisitteko auttaa pääsemään ulos?
Auto pitää purkaa hänen ympäriltään.
Heidän pitää purkaa auto ympäriltäsi,
jotta pääset ulos.
Kuorimme sen häneltä kuin sukelluspuvun.
Olisi ollut helpompaa maalata kilpa-auto häneen ja pyyhkiä sitten pois.
Kiitos.
He jättivät arvokkuutesi pajaan.
Voit hakea sen.
Kun Hammond kilpakumppaneineen valmistautuivat aika-ajoihin,
tajusin, että voin tehdä jotain hyödyllistä.
Päätin nimittää itseni tallipäälliköksi.
-Niinkö? -Niin. Olen Toto Wolff.
-Selvä. -Minua huolettaa
-vain yksi juttu. -Mitä?
James May. Aika-ajoihin on kaksi minuuttia.
-Kaksi minuuttiako? -Niin.
James May ei ole vieläkään täällä.
Hänen pitää kiirehtiä tai ei ehdi aika-ajoihin.
Ne ovat säännöt.
Ole ajoissa äläkä ole liian lihava.
Crosley oli kuin olikin käynnissä,
enkä ollut kaukana radalta.
Vaihde vaihtui täydellisesti.
Voi ei. Älä tee sitä.
Päällä, pois päältä.
Radalla aika-ajot olivat alkaneet.
Hei!
Ohittaa ulkokautta.
Ja tallipäällikkönä työni oli kirjata kuskini kierrosajat.
Siinä hän tulee!
2:22. Voi hitto.
Hetki. Miten minä...
Miten saan sekuntikellon...
Tämä... Miten se... Jos sen pysäyttää,
miten... Tarvitsen toisen sekuntikellon.
Ennen kuin ehdin kertoa Hammondille,
ettei minulla ollut kunnollisia kierrosaikoja, James saapui.
Myöhässä aika-ajoihin, mutta halukas johonkin rooliin.
Tallipäällikkönä annoin hänelle roolin.
Heillä ei ole lääkintäautoa.
Jos siis teet autostasi ambulanssin...
Eikö olisi järkevämpää tehdä omastasi lääkintäauto?
Mietin sitä. Siinä on vain kaksi istuinta.
Paarit eivät mahdu. Omaasi mahtuu takakautta.
-Hyvä on. Se käy. -Tee se. Se olisi loistavaa.
Onneksi joku muu kuin apina oli ottanut kierrosaikoja.
Ja kävi ilmi, että olin tullut kuudenneksi.
No niin.
Tämä on mahtava ilo automatkallamme, jota kukaan ei ole tehnyt.
Katso, kuka tuli.
Päivää, kamu.
Oletko tuunannut autosi?
-Et ehtinyt aika-ajoihin. -Niin.
-Harmi, koska se on hauskaa. -Odotin innolla kisaa.
Pidä hauskaa.
-Pidän. -Minäkin olisin voinut.
Niinpä. Jäät paitsi, koska olet liian lihava.
Hän sanoi, että liian pitkä.
Kun kuskit valmistautuivat lähtöön,
annoin Hammondille viimeisiä strategianeuvoja.
ÄLÄ KOLAROI
Kiitos. Paljon kiitoksia.
Hän ohitti jonkun.
Keskity, Hammond.
Älä kolaroi.
Aja vain omaa kisaa.
Yritän pysyä neljäntenä.
Voi ei.
NELJÄS
Entä jos hän on kolmas tai viides ensi kierroksella?
Hyvä huomio.
Laitanko kysymysmerkin?
Jatka vain. Voin päihittää hänet.
Olen kunnon kilpa-ajaja.
TÄRKEÄ OSA
TÄYSIN TIETÄMÄTÖN
Tämä on nopea.
-Siinä hän tulee. -Tuoko?
Voi paska!
Luulen voivani...
Tuo onnistuisi kai nelosvaihteella.
Hammond jatkoi iloisesti
tietämättä, että hänen vuotava autonsa oli tehnyt radasta luistinradan.
Joku ajoi ulos.
Joku muukin ajoi ulos.
Ikävä kyllä hänen tallipäällikkönsä tyri varoittamisen.
Miksi kirjoitit: "On jonkinlainen..."
Emme tiedä, mikä se on.
Kirjoita vain neste.
Voi hemmetti!
AUTOSTASI VUOTAA JONKINLAISTA NESTETTÄ
-Onko tuo se? Eikö? -Ei.
Punainen valo.
Hammond on ulkona.
Mitä?
-Hammond on ulkona. -Hitto.
Luoja.
Olen kunnossa. Satutin jalkani.
Mutta jonkun pitää tulla hakemaan minut.
James on tulossa.
Kuka?
James. James on tulossa.
Toimi nyt.
Odota.
Se ei käynnisty kuumana.
Sillä lailla.
Sinnittele, Hammond.
Sinnittelen kyllä.
Et ole kuollut.
En. Itse asiassa paranin.
Valitettavasti Hammondin vuoto aiheutti niin paljon tuhoa,
että loppukisa peruutettiin.
Joten toista kertaa Puolaan tulomme jälkeen me pakenimme.
Mutta sitä ennen muokkasin hieman autoani.
Maalasin vanteeni vihreiksi.
Urheilullisempaa ja näyttävämpää.
Pitikö autostasi tehdä näyttävämpi?
Nautin vain heijastuksestani kromivanteissasi.
Nautitko sen katsomisesta?
Se näyttää Lego-katastrofilta.
Joltain, mitä tein kahdeksanvuotiaana.
Alkoi olla jo myöhä,
ja halusimme pysähtyä katsomaan Jeesusta ennen saapumista hotellille,
joka oli 145 kilometrin päässä.
Se ei olisi ongelma Richardille kuusisylinterisine V8-moottoreineen,
eikä minulle.
Mutta Jamesille...
On 21. kesäkuuta, pisin päivä.
James Maylle se tuntuu siltä.
Tilanneraportti.
Moottorin jäähdytysnesteen lämpötila nousee.
Se ei ole vielä vaarallisella alueella, mutta lähestyy sitä.
Luoja, on rekka-aika.
Ei!
Hittolainen!
Täysin ongelmitta
saavuimme Jeesuksen puutarhaan.
Luoja, se on valtava.
Jeesus!
Jos laittaa kolikon sisään, tekeekö hän jotain?
Hassu juttu. Googlasin tämän juuri.
Se on maailman toiseksi korkein Jeesus.
-Hienoa. -Indonesiassa on korkeampi.
Lienee masentavaa. Pystytettiinkö tämä ensin?
Varmasti, koska ei rakentaisi toiseksi suurinta.
Ei niin. No, enpä tiedä. Olemme Puolassa.
Toiseksi suurin metsä ja toiseksi vilkkain satama.
-Jep. -Kerron, mitä muuta löysin.
Aiemmin patsaan pään päällä oli kännykkämasto.
-Sitten siitä valitettiin. -Miksi?
Ihmiset katsoivat kovaa pornoa,
jota lähetettiin kännyköihin Jeesuksen päästä.
-Niin. -Se oli virhe.
Laittaa netti Jeesuksen päähän.
Se ei ole arvokasta.
Jeesuksessa on myös ovi. Kuka tiesi sitä?
-Katso. -Onko se Jeesuksen takaovi?
Kun joku yllättää minut seuraavaksi, sanon: "Kristuksen takaovi!"
-Puhut tuosta. -Siitä puhun.
Tämä on kunnon automatkakamaa.
Juuri tällaista silloin tehdään.
Paitsi jos on
75-vuotiaassa Crosleyssa, jonka moottori ylikuumenee.
Tämä on Richard Hammondin alaa.
Hän pitää vanhoista jutuista ennen sotaa ja sen jälkeen,
ja sanoo: "Se on yksi vain kolmesta."
Ei **** yllätä.
Epäilen, että jäähdytin on tukossa.
Ulos tulee paljon ruskeaa,
jos katsoo alle.
Odotin innolla näkeväni sen ison Jeesuksen.
Mutta nyt pystyin keskittymään vain hotelliin pääsemiseen,
ennen kuin pitäisi käyttää antiikkisia ajovalojani.
Vielä sata kilometriä matkaa.
Tämä jalkani kramppaa tänne ylös asti,
ja perseeni on aivan turta.
Luoja, anna sen päättyä.
Kun vihdoin saavuin yöpymispaikkaan,
olin niin rikki, että menin suoraan sänkyyn.
-Hän on mennyt nukkumaan. -Niin.
Meillä kahdella,
jotka olimme nauttineet vähemmän stressaavasta päivästä,
oli yhä energiaa lainata paikallisia
ja tehdä jekkuja viinan voimalla.
Tarttukaa kiinni ja nostakaa, mitä pystytte.
Nostakaa. Kolme, kaksi, hemmetti.
Se oli helppoa.
Toiseen suuntaan.
Voi selkäni. Jessus, selkäni.
Sormeni.
Tämä voi kuulostaa pornoleffalta, jos emme ole varovaisia.
Seuraavana aamuna
James ei ilahtunut löytäessään autonsa seinää vasten
hotellin ravintolassa.
Tosi hauskaa, mulkut.
Jessus!
Viivytys tarkoitti, että hän oli kaukana Richardin ja minun jäljessä.
Tässä on päivän suunnitelma.
Pysähdys Stalag Luft III:ssa, jossa suuri pakoretki tapahtui,
vähän lounasta ja sitten pitkä ajo Krakovaan.
Siitä asti kun päätimme tehdä tämän matkan kuukausia sitten,
James May on ollut innoissaan käynnistä Stalag Luft III:ssa.
Hän käyttää jopa Suuri pakoretki -T-paitaa.
Nyt hän oli ainakin matkalla.
Anteeksi.
Hemmetti.
Ja olo hyvin kurjana.
Se ei ollutkaan painajainen.
Ajan oikeasti Crosleylla Itä-Euroopan poikki.
Suurin vaihde on jo päällä.
Tätä se on tunnin ajan.
Hyvä puoli oli, etten ollut pelottavalla moottoritiellä.
Huono puoli oli, että kaikki muut toivoivat minun olevan.
Teen parhaani.
Kiesus, hän yrittää sitä.
Täytyy olla hullu.
Ei.
Hän ohittaa.
Siinä hän menee.
On toinenkin.
Molemmat ohittavat.
Voi luoja.
Jessus.
Olen nyt vastuussa.
Kaukana edessä minäkin koin draamaa.
Kiesus, tuo ei ole ampiainen. Helvetti. Mikä se on?
Se on todella jättimäinen.
Mene ulos!
Täältä se näyttää valtavalta.
Se on uskomattoman iso.
Mene ulos.
Saatuani myrkyllisen liitäjän ulos
huomasin autossani mukavuustoiminnon,
jota en ollut havainnut.
YLIVAIHDE
Minulla on ylivaihdenappi.
Mahtavia uutisia Le-Seydestä, Hammond.
Minulla on ylivaihde.
Kyllä vain.
Tervetuloa ylivaihteeseen.
Ylivaihde.
Jos satuit ihmettelemään, ylivaihde vähentää meteliä
moottoritiellä. Se on tavallaan lisävaihde.
Ajan nyt noin 100 km/h,
vähän yli 3 000 rpm.
Kun kytken ylivaihteen, kierroksia on enää 2 400.
Se on taloudellisempaa ja hiljaisempaa.
SUURI PAKORETKI
Tuo on Stalag Luft III.
Yksi kilometri.
Jamesin sydän särkyy, jos tämä jää häneltä väliin.
Luoja, senkin...
Se sammui täysin.
Onpa vanha paska.
Päästäkseni pois muiden tieltä
jouduin työntämään Crosleyn edessä olevalle tietyömaalle.
Vaikka puhuin heille jostain syystä italiaa,
he lainasivat yleismittarin, jotta voisin mitata akun.
Akku on tietenkin täysin kuollut.
En tiedä laturin tehosta.
Mikä paskakasa.
Kun James kamppaili myöhäisillan känniostoksensa kanssa...
22 ARESZT - "JÄÄHDYTIN"
...me kiertelimme paikassa, jossa 2. maailmansodan aikana
80 vankia kaivoi 110-metrisen pakotunnelin
yhden mökin lieden alta.
Tarina ikuistettiin yhteen parhaista elokuvista ikinä,
Suuri pakoretki.
JOHN STURGESIN SUURI PAKORETKI
Nähdään Piccadillyllä.
Scottin baarissa.
Aivan.
Ei kai tuo ole se?
-Tuo liesi tuossa. -Luultavasti on.
Kyllä. Katso.
-Tuosta tunneli meni alas. -Niin.
Sitten puiden luo.
Oikeat ihmiset kaivoivat oikeasti siihen tunnelin.
Charles Bronson...
Ei.
-Gordon Jackson. -Oikeat... He ovat näyttelijöitä.
Katso tätä.
Näillä vaunuilla siirrettiin kamaa.
Katso, tuohon Charles Bronson jäi jumiin.
Ei se ollut... Se oli... Hyvä on.
Tästä lähtee. Katso.
Tuossa on kuvia niistä ihmisistä.
James Garner, Steve McQueen ja Donald Pleasence.
Ei, taas kerran. Tämä on...
Katso, tuo on aito valokuva
tunnelista ja Dickie Attenborough'sta.
Ihan vain selvittääkseni faktan ja fiktion sekoittumisen,
paljon elokuvassa kerrotusta tapahtui oikeasti...
-Siinä he ovat. -...mutta elokuva ei.
-Gordon Jackson ja Dickie Attenborough. -Tositapahtumia ei kuvattu.
Ajattelin, että olisi parasta viedä Jeremy ulos,
missä löysimme Harryn reitin merkitsevän monumentin.
Harry oli pakotunnelin salanimi.
-Helkkari. Se on pitkä. -Niin.
He ryömivät täällä alla itsetehdyssä tunnelissa. Tämä on hiekkaa.
Minä hetkenä hyvänsä...
-Kuolema, tavalla tai toisella. -Uskomatonta.
Sitten seuraamme liittyi opas.
Kuinka syvä Harry oli?
Se oli itse asiassa kahdeksasta yhdeksään metriä.
-Metriäkö? -Yhdeksän metriä,
mikä on noin puun mitta.
Niin.
-Se on 30 jalkaa. -Oikein.
-Miksi niin syvälle? -Siihen oli syynsä.
Leiriä sanottiin pakovarmaksi, eli saksalaiset
laittoivat mikrofoneja maan alle ympäri leiriä
-havaitakseen tunnelit. -Piti mennä niitä syvemmälle.
-Mikrofoneja syvemmälle. -Niin.
Olen ihmeissäni. En voi uskoa sen pituutta
ja nyt syvyyttä.
Sitten aloimme miettiä, miksi se kaivettiin,
koska vankileiri muistuttikin enemmän lomaleiriä.
Tämäkö on uima-allas?
Jep, tuo se on.
-En pakenisi millään. -En minäkään.
Täällä oli kiekkokaukalo.
-Mitä? -Mitä?
Niin. Noiden puiden takana oli suuri urheilukenttä.
Talvella siellä oli valtava kiekkokaukalo.
-Heillä oli siis urheilukenttä, uima... -Kirjasto.
-Teatteri.
-Mitä? -Teatteri.
Oletko varma, etteivät ihmiset yrittäneet sisään?
Olen.
Sitten opas näytti, mitä hän tarkoitti teatterilla.
-Voi luoja. -Ei.
350 paikkaa.
Orkesterisyvennys, lava, takatila.
-Rakennettiinko se teatteriksi? -Rakennettiin.
Luulin, että tarkoitit vajaa, jota käytettiin...
Kuten sarjassa It Ain't Half Hot Mum. Hyvät hyssykät!
Jos olisin joutunut sotimaan,
olisin jäänyt tahallani vangiksi.
Tiedätte, mitä sanotaan.
"Ihan sama, kuinka mukava leiri on,
"pakenemme silti."
Se oli velvollisuus. Oli pakko paeta.
-Niin. -Niin oli.
Hyvästeltyämme...
Kiehtovaa. Kiitos, kun täytit aukot tiedoissamme.
-Olkaa hyvä. -Se oli tosi hyvä.
...palasimme tien päälle.
Se oli uskomatonta.
Se oli yksi kiintoisimmista näkemistäni asioista
ja paikoista.
Muilta väliin jääneet automatkat
kannattaa tehdä.
Kun keksii ne ja valitsee oikean auton, kuten minä.
Jäätyäni paitsi sotavankileiristä
sain sentään Crosleyn liikkeelle taas.
Ja aloin miettiä, miksi vaivauduin.
Ajoin eilen lähes 500 kilometriä.
Tänään pitäisi ajaa taas 500 kilometriä.
Matkaa on jäljellä 1 800 kilometriä.
Lähes nelinkertainen matka jo ajamaani tässä metelissä.
En usko, että pystyn siihen.
Luoja!
Edessäpäin, yksinkertaisella puolalaisella lounaalla,
puhuin Jeremyn kanssa siitä, miten kovasti James tyri matkan.
Hän ei nähnyt Jeesusta.
Eikä vankileiriä.
-Aamiainen ja lounas jäivät väliin. -Kaikki hyvät osat jäävät.
ALKOHOLITONTA OLUTTA. IKÄVÄ KYLLÄ.
Emme voi puhua hänelle siitä. Hän ei osallistunut.
Hän ei voi liittyä keskusteluumme. Se ei ole hauskaa.
Koska Krakova oli yli 300 kilometrin päässä,
emme voineet odottaa Jamesia, joten jatkoimme matkaa.
Palasimme taas kerran lempipuheenaiheeseemme.
Missä Jaguarissa oli ylivaihde?
Sanoisin, että luultavasti Mark 2:ssa.
Triumphissa oli, koska Dolly Sprintissä oli ylivaihde.
Hyvää iltapäivää.
Mitä?
James May, tuo on fuskaamista.
Et voi ottaa vara-autoa ja hinata omaasi peräkärryssä.
Jos omistaa kilpahevosen, ei sillä ratsasteta Aintreehin.
Se laitetaan kärryyn.
Ja arvokas, klassinen kilpa-auto
viedään radalle peräkärryssä.
Sitä minä teen.
Vien arvoautoni seuraavaan tapahtumaan.
En halua olla töykeä, vanha kamu,
mutta teet tästä täyttä sekasotkua.
Minua kiinnostaa eniten,
miten huono Crosley oli, että nousit autoon,
jonka kyljessä lukee "tissejä ja olutta".
Se on hyvä huomio, ja mietin sitä paljon,
mutta päätin,
että voin kestää sen.
Pitkän ajon jälkeen saavuimme lopulta Krakovaan,
joka onkin yksi Euroopan ehdottomista helmistä.
Tämä on yksi maailman sivistyneimmistä paikoista.
Niin.
En haluaisi tulla tänne autolla,
jossa lukee "tissejä ja olutta", se on varmaa.
Taidetta, musiikkia, arkkitehtuuria, "tissejä ja olutta".
Tiedän sen kaiken. Kiitos.
Älä anna tuon naisen katsoa.
Teeskentelen rapsuttavani kasvojani, koska olen mietteissäni.
Meillä on aina ollut paljon faneja Puolassa,
mutta toivoin suosiomme hiipuneen.
Valitettavasti kuitenkin...
-Hei, James-herra. -Päivää.
Onneksi pystyimme pian jättämään autot,
koska Jeremy halusi käydä
hänen mukaansa maailman parhaassa asiassa.
-Saammeko kolme lippua? -Toki.
KRAKOVAN VAHAMUSEO
-Siinä. Hienoa. -Kiitos.
En ole ikinä käynyt vahamuseossa.
Se olikin hieno tapa Hammondin menettää vahamuseoneitsyytensä.
Tuolla on...
James, tuo on todella... Lopeta se.
Paikan johtajat tulevat. He loukkaantuvat.
-Se ei ole hauskaa. -Ei olekaan.
Hän pakertaa mahtipökälettä.
Hän todellakin ulostaa suurta, tukevaa aamiaista.
Hyvänen aika!
En tiennyt, että voi seistä...
"Ein Reich, ein Volk... Anteeksi, kaaduin selälleni."
Miksi hän nojaa? Mitä?
En ole nähnyt häntä tuollaisena.
Hän on yleensä hyvin pukeutunut.
Tämä lienee tahallisesti huono.
Niin.
Näen hienoja asioita Puolassa.
Mikä helvetti tuo on?
Hyvänen aika.
Tiedämme, kuka se on, seinän hyödyllisen symbolin ansiosta.
Nähtyämme kaikki popikonit
siirryimme luullaksemme autoilualueelle.
Oletko tuossa?
En ole.
Se olet sinä.
-Se on Sylvester Stallone. -Luulin sinuksi.
Arvaa, kuka tuo on.
George Lazenby? En tiedä.
Onko se... Mitä?
Kuka helvetti tuo on?
-Onko tuo Keira Knightley? -Niin luulen.
Tuo ei ole lähelläkään Keiraa.
Haluaisin nähdä Keira Knightleyn seisomassa
tuon vieressä.
Haluaisin nähdä Keira Knightleyn Krakovassa.
Kukaan ei pyytäisi nimmaria. "Tuo ei ole Keira.
"Ei näytä yhtään häneltä."
Sitten, mahdollisen Doctor Who -alueen jälkeen,
tulimme mysteeritilaan.
Pelottava metsä.
Osittain upea koristelu.
Kaikki on hyvää paitsi vahanuket.
James May.
Ryan Reynolds.
Tuo on Paul Walker.
Sitten huoneessa, jossa oli luultavasti Elvis Presley...
-Taivaan tähden. -Niin.
Nigel Mansell.
Ei se kuitenkaan ole.
Viikset sopivat kulmakarvoihin.
On se.
-Miksi he laittaisivat... -Miksi Nigel Mansell?
Miksei Lewis Hamiltonia?
Viittaus on hieman vanhentunut.
-Ei. -Hyvää hänelle, mutta...
Lando Norris.
-Ei. -George Juttu... Russell.
Tämä ärsyttää minua.
Kyse ei ole huonosta vahanukesta.
Aihe on väärä.
Sitten sain ajatuksen.
Varastan sen.
Jos viemme hänet pois, hänet pitää korvata.
Lewis Hamiltonilla.
Sanotaan näin.
Sloveniaan on pitkä matka,
-ja ajat kamalaa autoa. -Kyllä.
-Jos tämä olisi mukana... -Niin?
...se piristäisi meitä.
Piristyisimme.
Joka kerran, kun masentaa,
kun "Tissejä ja olutta" käyttäytyy huonosti,
katsot taustapeiliisi,
ja matkustajan istuimellani...
On joku vähän Nigel Mansellilta näyttävä.
Onko se...
No niin.
-Me lähdemme... -Ei, odota.
-Hän kiertää kanssamme. -Puhu Birminghamin korostuksella.
Olet Birminghamista.
"Pidän tuosta. Tämä kyllästyttää. Mennään ulos ajelulle."
-Viemme sinut ulos. -"Kiitos, kun pääsen mukaan.
"Nautin museokierroksesta."
-Minä vain... -"Sen halusin nähdä.
"Näin Lontoon museon. Se ei ole yhtä hyvä.
"Menen kisaamaan iltapäivällä.
"Asua myöten valmiina.
"Varo tätä palkkia tässä.
"Hitsi, osuin siihen.
"Nähdään myöhemmin, Paul Walker."
Pysy liikkeellä.
"Vihaan Harry Potteria.
"Aivan roskaa.
"Odottakaa, pojat. Olen tulossa."
Kaverit, pääsemme tätä tietä ulos.
Tulkaa tänne.
"Pojat, se oli mahtava vierailu.
"Kiitos, kun otitte mukaan."
-Tämä on jonkun talo. -Mahdollisesti.
He saattavat yllättyä, kun me ja Nigel olemme täällä.
Vietimme yön Krakovassa,
joten minulla oli aikaa kostaa kollegoilleni
autoni siirtämisestä ravintolaan.
Valmiina? Selvä.
-Minne menemme? -Ihanaa. Tuonne.
-Tännekö? -Kadun yli.
Kadun yli. Hyvää työtä. Kiitos.
Täydellistä.
Puutarhan läpi.
Vien sen itse.
Aamulla hain Crosleyn sieltä,
mihin Hammond ja Clarkson jättivät sen tällä kertaa.
Sitten odotin heidän reaktiotaan tekooni.
Miten voin ajaa näin?
Mitä...
Luuletko sinulla olevan ongelmia?
Huomenta. Jep. Niinpä. Huomenta.
Tuleeko tuo autostasi?
Kai jarruttaessa.
Kyllä, se on jarrukello, hyvä turvaominaisuus.
James May!
Kytkit tööttini suuntavilkkuun, senkin paskiainen!
Loistavaa.
Hetkinen, kun kaasutan, kuulen säkkipillit.
Pidätkö kyntteliköistäni?
"Minulla on tuollaiset yläkerran kylppärissä."
Pian suuntasimme moottoritiellä seuraavaan maahamme, Slovakiaan.
Huomasin heti kaksi asiaa.
Yksi. Nigel Mansellin kasvot alkoivat sulaa.
Voi harmi.
Ja kaksi...
James, unohdit Crosleysi.
Se ei ole Tissejä ja olutta -autosi takana.
Aivan.
Kiinnitin perävaunun kuvausryhmän pakuun.
Mitä?
Hot rod yhdistettynä pitkään perävaunuun,
jossa on pomppiva pikku auto, on todella tappava.
Ajan vara-autolla.
Vara-auto on tätä tilannetta varten.
Vara-auto on sen varalta, jos alkuperäinen auto räjähtää,
ei siksi, ettei pidä siitä.
Et voi uusia sääntöjä mielesi mukaan.
Olen juuri tehnyt niin.
Suoraan sanottuna jopa ilman perävaunua
hot rod -kokemukseni ei parantunut.
Mistä aloitan?
Kaasupoljin on haudattu oveen,
joten pitää ajaa ilman oikeaa kenkää.
Mutta poljin on partaveitsen terävä,
ja se kaivautuu jalkaani, joka puutuu nyt.
Ja auton ratti on kuin paidannappi.
Auto vetää vahvasti oikealle jarruttaessa, se on tulikuuma,
se on meluisa eikä se edes ole kunnon hot rod.
Siinä on huono, vanha Jaguarin suora kuutoskone.
Siinä pitäisi olla iso V8.
Silti, toisin kuin Crosley,
se ainakaan ei hajonnut jatkuvasti.
Voi hemmetti.
Meidän pitää pysähtyä.
Mitä?
Tulee höyryä.
Se on todella kuuma.
Se haisee kuumalta.
Sillä lailla.
-Tunnet moottorin. -Tunnen tämän hyvin.
Ne ylikuumenevat. Keittävät kannen.
-James. -Niin?
Olet tyrinyt homman täysin.
Ei se ole ohi. Mietitään sitä hieman.
-Olen miettinyt. -Niin.
Olemme varanneet hyvän ravintolan lounaalle.
Niin.
Emme ehdi, jos seisomme
-katsomassa tämän jäähtymistä. -Emme.
Kun se oli päätetty...
-Onnea matkaan. -Lykkyä tykö.
...Hammond ja minä jatkoimme matkaa.
En tiedä, mitä nyt tapahtuu.
Kukaan ei ole aiemmin hajottanut vara-autoa.
Laitetaan Nigel Mansell ajamaan sitä.
Mitä mieltä olet siitä, Nigel?
"Pidän siitä. Minusta on hauskaa,
"kun Jaguar-moottorisen Ford Popin kyljessä lukee 'tissejä ja olutta'".
Irrotan ylivaihteen.
Luoja.
Richard, Nigel ja minä hyvästelimme lämpimästi Puolan
ja ylitimme rajan Slovakiaan.
Varaudu kääntyilyyn. Siinä se on.
Jessus, tämä on romu.
Päivää.
Luoja, se on nainen.
Kiitos paljon. Pahoittelen autoani.
Joko olen loukkaavassa hot rodissa, jonka kyljessä lukee "tissejä ja olutta",
tai pidättelen kaikkia Crosleyssa.
En ole ikinä tyrinyt kuvauksia tällä tavalla.
Puolen maan päässä
Richard ja minä aloimme sääliä Jamesia.
Siispä hyvien ystävien lailla keksimme suunnitelman piristää häntä.
PIESTANYN LENTOKENTTÄ
Siinä hän tulee.
Konepelti puuttuu.
Hänen jäähdytysratkaisunsa.
-Hän on kärsinyt. -Niin taitaa olla.
-May. -Päivää.
Kuuntele. Huomaamme, että olet
kuumissasi, turhautunut
-ja jäänyt taas ilman lounasta. -Jep.
Mutta älä huoli,
-koska järjestimme sinulle yllätyksen. -Niin.
Vanhoja lentokoneita.
-Niin. Katso tuota MiG:iä. -Niin.
Suhoita, Hind-helikoptereita.
Se ei ole se yllätys.
-Se on vielä parempaa. -Selvä.
-Paljon parempaa. -Näitä kaikkia parempaa.
Järjestimme kiihdytyskisan Crosleyllesi.
-Onko tämä vitsi? -Ei ole.
Kaikki selviää, kun tapaat kilpailijasi.
-Seuraa meitä. -Näet vastustajat.
Ensimmäisenä kilpailija numero yksi.
Tatra-kippiauto.
-Hyvä kuorma-auto, mutta raskas. -Kyllä.
18,5 tonnia.
Kilpailija kaksi, JCB-traktori.
Tämä painaa 12,5 tonnia.
-Aivan. Tehoa. -Niin.
Ei väliä. Kyse on painosta, ei ole kiihdytysvaihteita.
-Se on traktori. -On väliä.
Meillä on Velorexin kolmipyöräinen.
Se on rakennettu 60-luvun alussa
silloisessa Neuvostoliitossa vammaisille.
-400 hevosvoimaa. -Ei, 12.
Viimeisenä kiihdytyskisassa kilpailet miestä vastaan.
Hän on Martin.
Voisitko näyttää iloiselta teostamme?
Tämä piristää sinua.
Tämän kiihdytyskisan voit voittaa Crosleyllasi.
Olen innoissani.
Onneksi hänellä on kaltaisemme ystävät.
-He lähtivät. -He lähtivät.
Miksi? Miksi teen tämän?
Vammaisille tehty ajoneuvo Neuvostoliitossa
60-luvun alussa taitaa johtaa.
Anna mennä.
JCB pääsee karkuun.
Katsokaa miestä!
Jessus. Yritä nyt, auto. Pystyt siihen.
Tässä tulee kolmipyöräinen.
Voiko James voittaa miehen?
Anna mennä.
Senkin paskiainen!
-Ei hän voittanut. -Ei voi.
Tuo ei korota itseluottamusta kuten halusimme.
Ilme kuntoon.
Kamu...
Tuo on töykeää.
Hän ei näyttänyt niin iloiselta kuin toivoimme.
-Se ei piristänyt häntä. -Ei.
-Halusin sitä. -Ei.
Sinä iltana, kiitoksena kiihdytyskisasta,
tein lisää asioita heidän autoilleen,
mikä kävi ilmi heti aamulla.
Mikä tuo...
Tuleeko se minulta?
Katso hänen ilmettään.
-James? -Onko tuo... Mitä se sanoo?
Ottakaa itse selvää.
Odota, Hammond.
-Osaatko slovakiaa? -Osaan.
-Saammeko lainata sinua? -Toki.
Slovakialainen.
-Päivää. -Mitä se sanoo?
"Olen impotentti."
"Potentti?"
"Impotentti."
Minäpä käännän sen.
-"Impotentti"? -Niin.
"Olen impotentti."
James May, olet sairas.
Voisi silti olla pahempaakin.
Sanon suoraan.
En kerro tätä James Maylle, mutta pidän hänen työstään.
Tulee hyvä Julmia-fiilis.
Olisimme tässä vaiheessa voineet jatkaa etelään,
mutta päätimme jäädä vielä hetkeksi Slovakiaan
hyvästä syystä.
Nykyään Audi Q7 valmistetaan Slovakiassa.
Kuten Q8.
Kuten Volkswagen Touareg,
Porsche Cayenne, Porsche Cayenne Coupé,
Land Rover Defender, Land Rover Discovery,
Peugeot 208 ja Volkswagen Up.
Slovakiassa valmistetaan enemmän autoja henkeä kohti
kuin missään muussa maassa.
Autonvalmistus on aina ollut verissä tässä osassa Eurooppaa.
Ennen Neuvostoliittoa Tatra oli tekniikan puolijumala
ja vielä parempi aerodynamiikassa.
Jopa kommunismin kuristusotteessa
Škoda teki komeita urheiluautoja
ja ralliaseita, jotka voittivat paremmin rahoitetut kilpailijat lännestä,
ja paljon muuta, mistä emme tienneet.
Vuonna 1957,
kun kommunismi Tšekkoslovakiassa oli
nokisimmillaan ja yksivärisimmillään,
pieni ryhmä insinöörejä Škodalla, vain puoli tusinaa heitä,
päätti rakentaa auton, jolla voisi kilpailla Le Mansissa.
Ja se on tämä.
Vaikka se oli suunniteltu kilpa-autoksi,
niin tiukkaan pakatuksi,
että konepellissä oli kyhmy, jotta sylinterikansi mahtuisi,
se on kuitenkin hienostunut kaunotar.
Moottori on vain 1,1-litrainen,
ja se tuottaa vain 91 hevosvoimaa,
mutta koko auto painaa vain 580 kiloa.
Ajan huippunopeutta 200 km/h.
Eikä auto näytä suuremmalta kuin kylpyammeeni.
Kierroksia on 8 500 rpm asti.
Ajotuntumakin on kunnollinen.
Moottori on edessä, mutta vaihdelaatikko takana.
Täydellinen painojakauma.
No, oli ennen kuin istuin autoon.
Se muutti kaikkea hieman.
Kuvittelen jatkuvasti ohjauspyörän irtoavan.
Katsokaa.
Tämä osa ei herätä luottamusta.
Mutta unohdetaan se.
Tämä on urheiluauton määritelmä.
Tätä Ferrarin pitäisi tehdä nykyään.
Ja Maseratin ja Alfa Romeon.
Hyvin pieni, hyvin kevyt,
hyvin nopea, ketterä ja vimmattu pieni auto.
Rakastan sitä ehdottomasti.
Ikävä kyllä, kun auto oli valmis,
kylmästä sodasta oli tullut niin jäätävä, ettei auto päässyt Le Mansiin.
Ja vain kaksi autoa rakennettiin.
Tässä vaiheessa aioin antaa Kapteeni Kurjan ajaa sillä.
Mutta sitten tajusin,
että hän sopi paremmin tähän.
Se on toisen tšekkiläisen autotehtaan, Pragan, valmistama ja nimeltään Bohema.
Se painaa alle tonnin.
Se on siis kilpa-auton kevyt,
ja sitä kuljettaa Nissan GT-R:n moottori,
joka on viritetty tuottamaan 720 hevosvoimaa.
Se kulkee siis 305 km/h
ja kiihtyy nollasta sataan alle kolmessa sekunnissa.
Tämä vehje on siten täysin James Maylle sopiva.
Hittolainen!
Voi luoja!
Ohjaus on uskomaton. Siinä on ohjain ratin sijaan.
Mutta edes näin mutkikkaalla radalla
en joudu siirtämään käsiäni oikeasta ajoasennosta.
Se tietenkin kiihtyy valtavan nopeasti.
He eivät tavoitelleet huippunopeutta, vaan keveyttä ja ketteryyttä.
Niitä todellakin löytyy.
Se on upea.
Kerta kaikkiaan upea.
Miljoona puntaa.
Se on miljoona puntaasi.
Se näyttää kuitenkin hyvältä.
Tämä on vaikeaa, koska auto näyttää lapsellisen hölmöltä.
-Niin näyttää. -Se on.
-Niin. -Mutta myös pätevältä ja viimeistellyltä.
Tšekit olivat aina hyviä tällaisessa.
Heidän piti vain sietää pikku häiriöitä.
Toinen maailmansota, pommitus ja eläminen Neuvostoliiton alaisena.
Onko tuo ovi?
-Se on ovi. -Se on luukku.
-Olet oikeassa. -On se.
Tämä on hyvin vaikuttavaa tekniikkaa tšekeiltä.
Mutta slovakialaiset ovat nyt panneet paremmaksi.
Se lentää.
Todellakin.
Minä...
En itse asiassa ole ikinä nähnyt tuota.
Tämä on AirCar,
ensimmäinen auto, joka on lentänyt kentältä toiselle,
eikä laskeutunut heti lähtöpaikkaansa.
Se voi lentää ilmassa 2 500 metrin korkeudessa 190 km/h.
Ja sen tekijä, Stefan Klein,
uskoo sen olevan myyntivalmis vuoden sisällä.
KOKENEEN KUVAAJAN ÄÄNI
Hyvä!
Tuo auto on laskeutunut.
Olen harvoin sanaton,
-mutta nyt olen. -Niin.
Lapsuudestamme asti on sanottu,
että autot lentävät vielä. Mutta ei siihen usko.
Toinen tärkeä asia on,
ettei auto vain lennä, vaan se ajoi tänne.
-Niin. -Saapui tietä pitkin.
-Se ajoi moottoritietä. -Jep, ja muuttui sitten lentokoneeksi.
"En vaikuttunut. En pitänyt siitä."
"En pidä lentävistä autoista."
-"En pidä siitä." -"Auto tai lentokone,
-"ei molempia." -Katsokaa kasvoja.
Älä kerro hänelle.
Sitten jatkoimme matkaamme,
jota muut eivät olleet ajatelleet,
etelään kohti Unkaria.
BRATISLAVA - UNKARI
James valitti kuin Nigel Mansell vanhaan hyvään aikaan.
Ratti on yhä liian pieni.
Kaasupoljin on yhä haudattu oveen
ja liian korkealla.
Jarrut vetävät yhä kovasti oikealle.
Hammond sanoo palaneensa auringossa.
Jeremy sanoo: "En ole varma,
"toimiiko ilmastointini kunnolla."
Ette aavistakaan.
Unkariin päästyämme
saimme viestin herra Wilmanilta, että pitäisi ilmoittautua täällä.
Tämä näyttää ruohorata-ajolta.
Onpa hiostavaa.
Ne ovat maalaismarkkinat. Kansantanssia tiedossa.
Tästä lähtee. Viesti herra Wilmanilta.
Mitä hän kirjoittaa?
Tarvitsen lasini. Odota.
Olemme terrierikisan tuomareita.
"Kisaatte vuorotellen järjestämälläni radalla."
-Se on kai tuo. -Niin. Tuo.
"Voittaja on se, jota on ammuttu vähiten."
-Mitä? -Ammuttuko?
Ammuttu millä?
Unkari on kuuluisa Rubikin kuutiosta ja gulassista.
Kaikki tietävät sen.
Kaikki eivät tiedä sitä,
että tästä maasta tulevat myös maailman parhaat jousiampujat.
Ja olimme saapuneet tämän miehen johtamaan jousiammuntakouluun.
Ei se tunnu kovin terävältä.
Menisiköhän tämä auton sisään?
Voi mennä.
Oli vain yksi keino ottaa selvää.
Etsiä vapaaehtoinen ja testata itse.
"Teillä on ilmeisesti työ minulle.
"Olen valmis palvelukseen."
-Aivan. -Siirrä kättäsi, Nigel.
"Sillä lailla. Laitan sen syliini. Ei pelleilyä."
Tästä lähtee.
Ammutko sitä nuolella?
En usko nuolen läpäisevän tuota.
-Se on asian ydin. -Mutta jos ei osu tähän...
Aivan.
-Olemme sisällä. -Niinpä.
No niin.
Mitä jos se kimpoaa ja osuu silmääni?
Hyvänen aika.
Ja sinä ammuit.
Tuo oli huolestuttavaa.
Voi paska.
"Kaverit, päässäni on nuoli."
He ovat aika hyviä.
Yritän sanoa, että kuuden metrin päästä James May
ei osunut maaliin.
Ja maali ei liikkunut.
Mutta olen...
Me ajamme radalla.
Vielä pahempaa seurasi, kun herra Wilmanilta saapui toinen viesti.
"Jousiampujat ampuvat teitä
"ratsastaessaan hevosilla."
-Me liikumme maalina. -Niin.
-He liikkuvat hevosilla. -Niin.
Kyllä.
Eläimellä, joka pelästyy
paperipusseja, tuulta, sadetta, auringonpaistetta, soraa, ovenkahvoja...
Sipsipusseja.
Ratsastajalla on maali tähtäimessä,
ja hevonen aivastaa, vikuroi tai tekee jotain.
Nuoli kasvoihin.
-Katso. -Niinpä. En halua sitä.
Tiedän sen hyvin.
Herra Wilmanin radalla
alkoi näyttää Game of Thronesilta.
Hammondin ja minun pitkän keskustelun jälkeen
päätettiin, että James aloittaisi.
Kolme, kaksi, yksi, aloita!
Jamesin taktiikka oli ajaa hiljaa,
koska hän ei voinut muuta.
Tuossa tulee ratsastaja.
Kuulin tuon.
Ja tuon.
Tuo on kunnon...
James Maystä on tullut piikkisika.
Luoja. Päästä minut maaliviivan yli.
Hyvänen aika.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi,
-6, 7, 8, 9... -6, 7, 8, 9.
...10, 11, 12,
-13, 14. -13, 14.
-Tuloksesi on 14. -Selvä.
Ja olet elossa.
Hammond oli seuraava.
Kolme, kaksi, yksi, hyvästi!
Toisin kuin James, hän pystyi vaihtamaan nopeutta.
Nostattaa pölyä.
Hän toivoo olevansa näkymätön omassa pilvessään.
Voi luoja. He ampuvat suoraan kohti.
Luoja, tuo on...
En pitänyt siitä.
Vaikka jotkin nuolet osuivat,
Hammondin nopeus ja voiman käyttö näytti toimivan.
Vain yksi tällä puolella. Pettymys.
-Se kuitenkin hajosi. -Se hajosi.
-Hänellä on vain seitsemän. -Neljä.
-Viisi, kuusi, seitsemän. -Mutta sitten...
Hetkinen.
Hetki. Yksi maaleistasi tippui.
-No... -Huijari.
Oliko niitä seitsemän?
Oli, ja nuo kolme, kymmenen.
Hän tiputti maalin ennen loppua. Neljän rangaistus, 14.
Tasapeli.
Ovatko nämä kansainväliset säännöt?
Ette voi satunnaisesti antaa minulle...
"Olen samaa mieltä, ihan tiedoksi."
-Kolme yhtä vastaan. -Ei Nigelia tähän.
Hän osallistui juuri.
Se on siis 14, 14. Pitää voittaa 14.
J. Clarkson, oletko valmis?
En ole iloinen, mutta valmis.
Kolme, kaksi, yksi, nyt.
Ehkä autoni kauneus hämäsi heitä.
Kiesus.
Jousiampujat ampuivat enemmän nuolia koriin kuin maaleihin.
Se on tuulilasissa.
Tehkää siitä loppu!
Vaikka tämä takaisi voittajatuloksen,
Le-Seyde-tiimi maksoi kovan hinnan.
Nigel Mansellin pää on irronnut!
"Katso nyt, mitä teit."
"Minua on ammuttu poskeen nuolella.
"Nyt pääni on irronnut."
Voimmeko laskea osumasi?
Hyvä on. Yksi, kaksi, kolme, kuusi. Sinä voitit.
Jäin henkiin, Nigel Mansell mestattiin
-ja kynttelikköni on rikki. -Se on pilalla.
Sitä lausetta kukaan ei ole sanonut aiemmin.
Seuraavana aamuna suljimme kännykkämme,
jottei herra Wilman voisi viestiä enää,
ja suuntasimme viimeiseen maahan, Sloveniaan.
Olen korjannut kynttelikköni.
Vielä tärkeämpää on, että kiinnitin Nigelin pään takaisin.
"Elätte jännittävästi.
"Se on varmaa."
Sillä välin James hot rodissaan oli taas valitustuulella.
Luoja, vihaan tätä.
Se on meluisa, ruma ja haisee.
Olen loukannut naisia kaikkialla.
Sanon tämän, ja siinä luokassa riittää kilpailijoita:
Tämä on huonoin TV:ssä ajamani auto.
Itse asiassa elämässäni.
Se ei ole edes nopea.
Suurin näkemäni lukema mittarissa on 110,
ja tiedän, että se on oikeasti vain noin 100. Siinä kaikki.
Pian saavuimme Sloveniaan,
missä maisemat veivät välittömästi huomiomme.
Jessus, tuo on upeaa.
Hittolainen.
Pian tajusimme, etteivät vuoret olleet vain kauniita.
Niistä voisi olla hyötyäkin.
Hyötyä sen selvittämisessä, oliko Jamesin hot rod
niin hidas kuin hän väitti.
Kuinka lujaa pääsit hot rodilla ajaessasi sitä?
Ehkä 105 km/h.
105, selvä.
Katsotaan nyt, mitä se saavuttaa mestarin käsissä.
Siinä hän nyt tuleekin.
"Näytetäänpä jänis koirille. Mitä täällä tapahtuu?
"On vain yksi mies tähän työhön, minä nuoli kasvoissani.
"Olen valmis lähtöön."
"Nyt teillä on maailmanmestari tässä."
"Ammattilainen ratissa."
Nigel, sinulla on rivikuutonen.
Mutta lisäsimme painovoimaa, jotta saat enemmän tehoa.
105 km/h pitää voittaa kerralla.
Tiedämme vauhtisi,
koska tuolla on nopeusnäyttö yhdistettynä tutkaan.
"Ei huolta. Saan nopeusnäytön sekaisin."
"Katsokaa vain auton hallintaa."
Valmiina, Nige?
"Jep. Valmis."
Kolme, kaksi, yksi, nyt.
-Hän on liikkeellä. -"Nähdään, pojat."
-Nigel. -Pysy oikealla.
Vaikka törmäys irrotti Nigelin kaikki hiukset,
hän sai hallinnan takaisin
ja murskasi Jamesin nopeusennätyksen.
Ikävä kyllä hot rod oli romuna.
En ole nähnyt autoa noin romuna sen jälkeen, kun James ajoi tunneliin.
-Tuo on, jessus... -Aika vääntynyt.
Niin, Nigel.
Ajoit 143,5 km/h.
40 km/h nopeammin kuin olen ajanut.
-Hyvää työtä. -"En välitä. Minä eroan.
"Inha keikka. Se on epämukava.
"Katsokaa tätä. Ei yhtään arvokkuutta.
"Voi, kamu."
Hän työskenteli kanssamme vain kolme päivää.
Ihmiset sanovat:
"Mansell oli mukana.
"Hän ei kestänyt kauan."
Parasta pyytää anteeksi laskettelukeskuksen omistajilta.
-Anteeksi tuo. -Anteeksi.
-Pahoittelut. -Anteeksi.
Anteeksi.
PLANICA KRANJSKA GORA MAAILMANMESTARUUSLAAKSO
Palasimme tielle surullisena Nigelin lopettamisesta.
Hyvä puoli oli,
että maaliviivaan Bled-järvellä oli vain vajaa 100 kilometriä.
Ja kollegamme hymyili taas.
Terve taas, vanha kamu.
Kiva olla taas kanssasi.
Kunpa en olisi haukkunut sinua.
Jos haukuin, en tarkoittanut sitä.
Hetkinen.
Älä pysähdy.
Aavistaen pikku lurjuksen palanneen vanhoihin temppuihinsa
Jeremy ja minä häivyimme.
Crosleyn ohitus tapahtuu nyt. Tuossa se on.
Heippa.
Haluan todellakin päästä Bled-järvelle ennen pimeää.
Olen kuullut, että se on uskomattoman kaunis.
Ja tänään näkemämme perusteella
rima on korkealla.
Nielimme kilometrejä silkinpehmeillä teillä
ja nautimme Sound of Music -maisemista.
Auringon laskiessa saavuimme vihdoin määränpäähämme.
Hyvänen aika.
Tuo on vaivan arvoinen.
-Todellakin. -Niin.
Jos maalaisi tuon maiseman ja näyttäisi jollekulle,
tämä sanoisi: "Olet liioitellut."
Ei voi olla kahta kirkkoa.
Ei saarella ja tuolla.
Ja linnaa kalliolla.
Missään ei näytä tuolta.
Katso, se on tuossa.
Tuo on upea.
Pidän sulaneen jäätikön veden väristä.
Tuo on kaunis maisema.
Voisimme odottaa Jamesia täällä.
Tai voisimme etsiä vaikka baarin tai ravintolan.
-Näköalana... -Josta näkyy tuo,
-ja juoda oluet. -Niin.
Suosin sitä vaihtoehtoa, koska tiiminä...
Meistä 66,6 prosenttia olisi nauttinut olutta tuota katsoessa.
Niin.
Ikävä kyllä kapteeni Hidas saapui vasta pimeän tultua.
Söin siis puolikkaan sian, mutta sillä oli vain kolme jalkaa.
-Sen piti siis... -May!
-Iltaa. -Pääsimme kaikki perille.
Tervetuloa.
-Kiva nähdä. -Kiitos.
-Olet täällä. -Niin olen.
Teimme työn. Teimme jutun.
Hyvää työtä. Valloitimme sen.
Ainoa haittapuoli on, ja ikävä kertoa tämä,
että Bled-järven näköala on... Eikö olekin, Hammond?
Se on uskomaton.
Näköala ei riitä. Se on kuin juhla...
Hänen silmillään on ruoansulatusvaivoja.
Ne eivät pystyneet enempään.
Pidän järvistä, mutta mikään ei vedä tälle vertoja.
Harmi, ettet jäit paitsi.
Näen sen aamulla.
Siinä on pikku ongelma.
-Saimme viestin. -Herra Wilmanilta?
Kyllä. Kone lähtee aamukahdeksalta.
Niin.
Mutta autollasi
-ajaa sinne 2,5 tuntia. -Aivan.
Ja pitää jättää reilu tunti lähtöselvitykseen.
Ratkaisimme tämän.
-Niin. -Niinkö?
Ei ole nähtävää. Maisema on poissa.
-Pitää lähteä klo 4.30. -Oikeastiko?
Se on todella valitettavaa.
-Et nähnyt sitä tänään. -Niin.
-Koska on pimeää. -Niin.
Mutta et näe sitä aamulla, koska on pimeämpää.
-Niin. -Menen siis nukkumaan.
Sekin on harmi, koska söimme herkullista spagetti bolognesea.
Ei se haittaa. Nähdään aamulla.
Nähdään lentokentällä.
-Et näe mitään. -Meidän ei tarvitse herätä.
Muistutan itseäni tästä ennen lähtöä.
Seuraavana aamuna olin matkalla ennen auringonnousua.
Toimi nyt, metallipaskiainen.
Minulla on jopa Crosley-paitani päällä. Vauhtia.
Olin herännyt turhan aikaisin.
Koska halusin jättää pikku lahjan omahyväisille veljille,
jotka näkivät kaiken tällä matkalla, kun minä en nähnyt mitään.
Sen täytyy olla May.
Tuo on seuraavalla tasolla.
Tuo on todella...
Hän vei minunkin.
-Mitä? -Hän vei minunkin renkaani.
Hän on ilkeä.
Hän on myös idiootti, koska minulla on kaksi vararengasta.
Lava-autossa on rengas.
Siellä on oltava yksi.
Hitto vie!
Nämä ovat feikkejä.
-Mitä? -Feikkejä.
Niissä ei ole renkaita.
Rengasjutuissasiko?
Näen sisään.
Aivan kuin pakosarjasi. Niissä ei ole renkaita.
Missä vararenkaasi on?
Ei minulla ole.
Minne hittoon hän laittoi ne?
Ei ole aikaa tähän.
Sitten löysimme ne.
Voi luoja.
Mikä pahempaa, moottoriveneet ovat kiellettyjä Bled-järvellä.
Saadaksemme renkaamme takaisin
meidän pitäisi kaapata jokin soutuvene.
Voi helvetti!
Kuin Swallows and Amazons, mutta paskaa.
Aivan.
Olen väärinpäin.
-Tarvitsen ohjeita. -Kyllä.
Oikea käsi alas. En tiedä. Olen väärinpäin.
-Vasen käsi vähän alas. -Mitä?
Tervetuloa takaisin, katsojat.
Taidan ehtiä, jos auto pysyy kunnossa.
Ja haluan muistuttaa, että olen johdossa.
724 kuutiosenttiä,
75-vuotias, ja tässä olen voittamassa.
Voi paska!
Menin uima-alueelle.
Siirrettyämme Hammondin toiseen veneeseen
pääsimme lopulta laituriin renkaidemme kanssa.
Haaskasimme 45 minuuttia.
Tiedän sen.
Älä! Ei, koska en voi pitää sitä tuossa kulmassa.
Jarruttamista, tärinää ja huojumista. Kiitos.
Onpa tämä hieno auto.
Onneksemme renkaat kelluvat.
Vielä hetken toheloituamme...
Ei!
...olimme vihdoin tien päällä.
Säkkipillit. Tarvitaan lujaa vauhtia.
Kuusilitrainen V8 vie minut perille.
Tehtävä yksi: saavuta James May ja pakota hänet tieltä.
Tehtävä kaksi: ehdi koneeseen.
Lämpötila on vakaa. Öljynpaine on hyvä.
Tällä autolla on vain yksi työ jäljellä
monien vuosiensa jälkeen: viedä minut kentälle.
Siinä kaikki.
Kuunnelkaa tuota.
Selkeät tehot.
Hyvä.
No niin.
Minä metsästän.
Edessä kohtasin Crosleyn pahimman vihollisen.
Mäen.
Luoja!
Vauhtia on enää 25 km/h.
Anna mennä!
Mutkat suoriksi.
Saavutan häntä mutkissa.
Katso, mitä löysin.
Anna mennä!
Anteeksi, kamu. On pakko.
James Mayltä jäi paitsi iso Jeesus.
Häneltä jäi paitsi sotavankileiri,
ja jokainen lounas ja illallinen koko reissulla.
Nyt hän myöhästyy lennoltakin.
Sitten, reilua kilometriä myöhemmin...
Hyvänen aika!
Hyvänen aika.
Öljyn merkkivalo palaa.
Lämpötilan valo palaa.
Jokainen valo palaa.
Minun
autoni ylikuumenee.
Anteeksi kuinka?
Kaikenlaiset valot palavat.
Täytyy pysähtyä.
Hyvänen aika.
Ja sitten jäljellä oli enää yksi.
Onko ongelmia?
En saisi iloita...
Luoja.
Ongelma taitaa olla...
En luule, vaan tiedän, että ongelma on,
ettei tuuletin ollut käynnissä.
Lentokenttä olikin vain muutaman kilometrin päässä
Hammondin hajoamispaikalta.
Tässä se on.
Lentokenttä.
MARIBORIN LENTOKENTTÄ
Syön heidän lounaansa, juon heidän drinkkinsä
ja levittäydyn heidän istuimilleen.
Herra Wilmanin kone ei ollut kuitenkaan, mitä odotin.
Tuo on... Jessus.
Se oli selvästi jo liikkeellä.
Voi paska.
Katsokaa. Ramppi on alhaalla.
Ramppi on alhaalla.
Paljon suihkuvirtausta.
Olen rampilla!
Olen taas pois rampilta.
Yritän uudestaan.
Onnistu nyt.
Takapyörät.
Jessus!
Jukra.
Hittolainen! Ei voi olla totta!
Anna mennä, auto.
Hyvä.
Luoja!
Se pääsee karkuun.
Tulen ohi.
Senkin paskiainen!
Vähän viime tingassa.
Tällä kertaa pitää onnistua.
Ei tuulilasinpyyhkimiä, luojan tähden.
Siinä hän tulee.
En pysty siihen.
Ammu minut.
Ammu minut, Alan.
Tule nyt.
Täältä tullaan.
Hyvä!
Hitto!
Se ei käynnisty.
Tule sisään, James.
Se ei kulje.
-Ei kone voi nousta noin, vai? -Ei.
Voi jessus.
Yritä, auto. Pystyt siihen.
Tule nyt, James.
Onneksi tämä kiitorata
-on 42 km pitkä. -Se on hyvä.
Vielä pidempi kuin Fast and Furiousissa.
Paljon pidempi.
Tärisee!
Anna mennä!
Hyvä.
Herranen aika!
James May ehti koneeseen!
Tervetuloa kyytiin!
-Kiitos. -Me onnistuimme!
-Onnistuimme kaikki. -Hittolainen.
-Teimme jutun. -Se oli erikoista.
Luoja, tiedän mitä...
Ajoimme lentokoneeseen, joka laskeutui juuri.
-Sain viestin. -Mitä?
Se on herra Wilmanilta.
"Haluatteko kahvia? Olen BA:n lähtöselvityksessä."
Selvä.
-Se on tuolla, vai? -Tuolla.
Äsken tekemämme ei siis liity mitenkään tähän
-matkaan. -Ei niin.
Ja sen kamalan pettymyksen myötä on aika lopettaa.
Kiitos paljon katsomisesta.
Nähdään ensi kerralla.
-Joku suuttuu. -Niin.
Tekstitys: Jari Vikström
Luova tarkastaja: Maarit Hirvonen