Välkomna.
För några månader sen satt vi och klurade på
vad vi borde göra i sista avsnittet av den här serien.
Jag sa att vi borde bygga en bil som också är ett hangarfartyg.
Jag ville skicka en bil ut i rymden.
Men sen bestämde vi oss för nåt annat,
för de sakerna var inte tillräckligt ambitiösa,
och det var att bekämpa världshungern.
Det är ett stort jobb.
Det är inget man kan göra på 20 minuter
med några gäster och lite småprat emellan.
Nej. Vi kommer behöva hela avsnittet.
Så luta er tillbaka och njut medan vi tar er på en Grand Tour-minispecial,
till det vackra men fattiga Moçambique.
Det här är byn Bingo som ligger västerut i landet.
Folket här svälter inte, men de är väldigt fattiga.
Asus här, måste leva på en diet som består av eländig gröt,
vilket de fåniga, rika kvinnorna i London och New York inte har nåt emot,
men sån här mat gör de virila, afrikanska männen ledsna.
Och det är märkligt, för bara 32 mil därifrån, är saker och ting annorlunda.
Det här är Moçambiques huvudstad, Maputo.
Och folket som bor här lever och äter gott,
för de bor vid havet,
som är fullt av fisk.
Det fick oss att börja tänka, hur svårt kan det vara
att transportera fisken härifrån till den där byn vi såg tidigare?
Det här är inget rikt land.
- Det är faktiskt väldigt fattigt. - Extremt fattigt.
Extremt fattigt. Så de har inga frysbilar
- eller liknande saker. - Nej.
Men vi snackar 32 mil, ungefär som från London till Leeds, inte sant?
Det är ju ingenting.
Alltså, när vi grejar det här, och transporterar fisken
till Bingo, kommer vi vinna Nobelpriset.
- Får jag vara Boutros Boutros? - Ja.
- Får jag vara Bankie Hammond? - Va?
- Bankie. - Ja.
- Jag siktar på en dubbning av drottningen. - Kör hårt. Varför inte?
- Bli adlad innan David Beckham blir det. - Det hinner du.
Efter att ha bestämt oss för att bekämpa världshungern
med att transportera fisk genom Moçambique,
kom vi tyvärr inte överens om tillvägagångssättet.
Så vi kom fram till olika lösningar.
Det här är min, en 1984 Mercedes Wagon.
En bil som är känd för att vara pålitlig i Afrika.
Jag har dock utrustat den ytterligare.
Jag har ett Perspex-akvarium i baksätet.
Jag tänker fylla den med havsvatten
och sedan lägga i fiskarna,
så håller de sig vid liv medan jag kör till byn.
Man kan inte få färskare fisk än fisk som fortfarande simmar i havsvatten.
Jag är väldigt listig.
Men inte lika listig som jag, som för första gången i mitt liv
har tagit ett förnuftigt beslut. Och valt att köra den här.
Det är en pickup som Nissan har döpt efter mig.
Den kallas för "The Hardbody".
Den har ett stort flak,
perfekt för torsk, braxen och spigg.
Och den har fyrhjulsdrift, vilket är en nödvändighet
eftersom, och det har inte James insett än, det är regnsäsong i Moçambique,
så vägarna är nog...
...helvetiska.
Hammond hade inte alls varit listig.
Vad sägs?
Jag säger att det är...
- ...en motorcykel. - Ja, det är det.
Mer specifikt är det en TVS Star HLX E5
och jag köpte den precis från en affär för 800 pund.
Helt splitterny.
Hammond, den här är inte av bra kvalitet.
Jag vet. Det är en budgetvariant. Man märker det.
- 1000 cc? - Nej, 100.
- Va? - 100 cc.
- Hur många cylindrar? Fyra? - En!
- En? - En. Den där.
Hur mycket hästkrafter har den?
- Sju. - Sju?
Sju. Men den är lätt, den är smidig. De byggs faktiskt i Indien,
för att användas i Afrika.
De byggs i Indien för att användas i Afrika.
Den är för dålig för att användas i Indien.
Jag fattar varför indierna inte vill ha den.
Den är robust, tuff, jag kan köra i terräng om så behövs.
Den klarar vad som helst.
Ja, men den kan inte transportera en stor mängd fisk, Hammond.
Precis min tanke. Om jag ville beställa pizza,
hade en sån hoj passat.
Jag har tänkt på det, låt mig förklara min idé.
Det är genialiskt. Det de gör här,
är att lufttorka fisken, för då håller den längre.
- Är det där fisk? - Det är lufttorkad fisk.
- Det jag ska göra... - Det ser ut som katter.
Nej, det är fisk. Jag ska bygga en sån där ställning,
sätta fast den på motorcykeln, så att jag torkar fisken
medan jag kör. Det är genialiskt!
Det är den dummaste idén jag nånsin hört talas om.
Vad ska du göra då,
lägga fisken på flaket till din pickup och se på medan de ruttnar?
Nej. Jag har faktiskt en plan. Men jag behöver er hjälp.
Jeremys plan var att bryta sig in i ett hotell
mitt i natten och råna dem.
Du kan inte... Du måste luta den mer.
Vänta lite.
Varför är de så tunga?
- Varför? - Det finns en massa guppys i.
Nästa morgon träffades vi på stranden
och jag började utrusta min Hardbody med hotellets ismaskin.
Jag behöver en hink vatten
som kan stå på den stulna ismaskinen,
så att den kan omvandla vattnet till is.
Just det.
Generatorn på plats. Vattentanken på plats.
Under tiden byggde Hammond sin fiskställning
och May fyllde sitt Makvarium med havsvatten.
Hur mycket kommer din bil väga när det är fullt?
700 extra.
- Ton? - Nej, kilogram.
- Så 0,7 ton? - Ja. Extra.
Extra. Och han har parkerat den...
- På sand. Våt sand. - Våt sand.
- Vid havet. - Men fiskarna är inte tunga.
Titta på däcket.
Ja. Tidvattnet är definitivt på gång nu.
Med den Indiska oceanen nafsande i baken
var James tank äntligen full.
Jag måste få igång den här så snabbt som möjligt.
Ur vägen med er!
Han kommer inte klara det.
Sablar!
Jag behöver bogseras. Nu!
Försök!
Det går inte. Den har bara 104 hästkrafter.
Kom hit med trucken!
- Va? - Kom hit med din fyrhjulsdrift
och bogsera mig de första 18 metrarna.
Det är det den är till för. Kör hit den!
- Gaphals. - Han skriker verkligen på mig.
Jag gillar inte när folk skriker på mig.
Jag tycker om lugn och ro.
- Kan du hjälpa till? - Ja.
- Vad står på? - Jag vill bli bogserad!
Och du har en fyrhjulsdrift, kör hit den och bogsera mig en bit.
Jag hjälpte dig sno ismaskinen.
- Jag vet. - Gör mig en gentjänst.
- Lugna dig. - Men du gör ju det inte!
Jo.
Det är nu jag räddar James May.
Det är inte idealiskt, men...
Jeremy, han är redo!
Fortsätt.
Vad är det som låter?
Det är min växellåda.
Nej, nej, stanna!
Din dumbom.
Hammond, det är något som låter illa.
Ja.
- Jag släppte av honom vid avloppsvattnet. - Okej.
Det är något som låter under växelspaken
medan den bogserar.
- Okej. - Vad är det för nåt?
- Ett klickande, metalliskt... - Ja, kunde du höra det?
Ja. Jag vet faktiskt inte.
- Tack. Men... - Vad?
Du skulle ha gjort det försiktigt, det var det jag skrek om...
Min bil är trasig.
Men nu, olyckligtvis...
Hur hände det?
Det var ditt fel.
Du kan ha förstört kylaren, vi har inte sett efter.
När jag sa stopp, gasade du.
Ja, det gjorde jag.
Min trasiga växellåda väsnades för mycket för att jag skulle kunna höra.
Jag visste inte att din växellåda var trasig.
- Nu är den det. - Kylaren och fläkten är okej.
Det visste jag redan. Jag har gott omdöme.
Såklart du har.
Efter att ha ersatt vattnet som James var dränkt i nu,
var vi redo att fånga lite fisk.
Vi använde oss av lokala metoder som vi inte riktigt förstod.
Så vitt vi visste, var vi tvungna att placera ut James i havet
med ena änden av repet,
och sen skulle jag och Hammond ro båten och lägga i nät under tiden.
Hej och hå.
Herrejösses! Det har skett en olycka.
Ro båten, era latmaskar.
Vänta lite, James, vi... Det är så här de gör här.
Det är fel håll. Vi borde åka åt andra hållet.
Tusan, jag är på fel sida, jag måste använda den där.
Vänd på den... För i...
Medan Hammond och jag försökte få in rytmen...
- Vänta lite! - Har du den?
Åran har ramlat ut.
Och det visade sig att den Indiska oceanen inte alls var så djup.
Var tog allt hav vägen?
Vi bestämde oss för att knuffa båten istället.
Snart kommer vi börja fiska.
Det här kan faktiskt funka.
Om de kan ta sig hit igen.
Vi har två ändar av ett nät, vi håvar in det och fångar massor av fisk.
Tusan! Jag sitter fast i nätet!
- Går bakåt. - Tusan!
Efter denna katastrof...
- Hammond, ta det! - Jag kan inte!
- Ta det! - Jag kan inte!
...bestämde vi oss att det nog var bäst om vi satt i båten i alla fall.
Och snart var vi tillbaka vid James.
Kom igen.
Vi är på väg!
Ankare.
Släpper ner ankaret.
Nu ska vi håva in det. Och medan nätet dras mot oss...
Fylls det med fisk.
- Är det där den andra änden? - Det här är min ände.
- Var är den andra änden? - Längst bak på er båt.
Nej, det här är väl den andra änden?
Vänta lite, det här är andra änden.
Ja, men det där är också den andra änden.
Det här är den andra änden.
Efter att ha kommit fram till att repet på nåt sätt hade tre ändar,
började vi håva in nätet.
Skåda havets glittrande skatt!
Vi har inte bara lyckats bekämpa världshungern,
vi har också bemästrat fiske på bara en dag.
- Har ni nånsin sett Bono göra det här? - Nej.
- Angelina Jolie? - Nej.
Båda två är kända för sitt välgörenhetsarbete.
Jag har inte sett dem håva in nät i havet. Eller David Beckham.
Snart var all fångst ombord.
Vi fångade åtta plus en som tog sig ut i båten.
Och som grädden på moset...
Det är en stor storm på väg.
Ja, jag kan se det. Så ja.
Vi har verkligen tagit oss vatten över huvudet nu.
För tusan...
Vi är alla ombord.
- Vi kan inte ro i det här skicket. - Nej.
- Va? - Om vi tar upp ankaret,
kommer vinden blåsa oss rätt in mot land.
- Ja. - Det låter bra.
Eller så missar vi helt och hamnar i Madagaskar. Eller Somalia.
Ja, nej.
Hur är Madagaskar?
Bättre än Somalia.
- Okej. - Ja.
Istället för att möjligen bli kidnappade av pirater,
bestämde vi oss för att överge vår lånebåt och fisken vi fångat
för att få skjuts tillbaka till land av vårt filmteam.
Tusan också!
Nästa dag gick bättre.
Vi åkte och fiskade i morse innan filmteamet vaknade.
Och det gick mycket bättre idag.
- Mycket bättre. - Just det.
Det här är vår fångst. Guldmakrillen fångade jag med bara händerna.
Det var en riktigt imponerande kamp, jag såg det hända.
Jag håvade in dessa under tiden,
- allihopa. - Exakt.
Hursomhelst, vi har fångat massor av fisk, helt själva,
utan filmteamet, tidigt i morse.
Och nu var det dags att lasta in dem i våra fisktransporteringsfordon.
Det här är en bläckfisk, titta. Man kan se ansiktet.
Man ser överraskningen i ögonen från när James brottade ner den.
Titta bara.
Med en ostsås, så har du en perfekt hummer thermidor.
Och de kommer hållas färska och fräscha under resan till Bingo.
Då så, kom igen nu, kompis, ner i tanken med dina kompisar.
Titta.
Förlåt, kompis.
Förlåt. Han är helt sandig. Tusan också.
Det där sköljer av honom. Så där.
Han är okej.
Så den går igenom dess mun och ut genom rumpan?
Nej. Den går igenom munnen, och sen genom gälarna, antar jag.
Nej, den går genom rumpan och sen genom hela kroppen.
Den går genom... Man trär den inte igenom hela fisken.
- Om jag skulle torka dig... - Kan någon öppna locket?
- Nej, jag är upptagen med Hammond. - Öppna locket.
Så där ja.
- Spana in detta. - Och vad gör du nu med den?
Jag hänger upp den här.
Så småningom var lastningarna och hängandet klart.
Och vi var redo.
Nu är det dags att säga orden som aldrig har sagts i ett bilprogram förut:
"Dags att rädda världen."
Så där ja.
Då så, dags att rädda världen. Det är nu det gäller.
Herregud.
Dumma... Vad tusan är...
Kors i taket! Vad tusan är det som pågår däruppe?
Det hade dock kunnat vara värre.
Den styr mig. Jag styr den inte.
Den styr mig!
Mina damer och herrar, jag är hedrad att...
Jag är hedrad att ta emot detta pris för...
Asfalterad väg! Mycket bättre.
Vårt välgörenhetsuppdrag skulle ta oss genom staden Maputo...
...och sen 32 mil norr upp till den lilla byn Bingo.
Det som är så bra med just det här fordonet
är att det har en 3,2-liters fyrcylindrig dieselmotor.
Det innebär massor av kraft, som kommer att ta mig dit snabbt.
Det är det här som Angelina, Bob Geldof och Bono inte inser.
Visst kan man sjunga låtar och adoptera barn,
men det man egentligen behöver är en stor och kraftfull motor,
en som jag har i min Hardbody.
Alla som jag kör förbi tappar hakan.
"Varför tänkte inte vi på det där?"
I framtiden kommer det varje morgon finnas en flotta av fiskebåtar
som lägger till här. Och sen en flotta av motorcyklar,
som väntar på att transportera fisken till inlandet.
Och det är väl bara 32 mil?
På motorcykel kan nog
en bra förare få in två eller tre fisketurer om dagen.
- Genialiskt, inte sant? - Ja.
Ja. Det är en genialisk idé. Vill du göra det?
- Ja. - Det här är toppen för affärerna.
Ja, du fattar grejen. Det här är som Lions' Den,
Dragons' Den, vad det nu heter. The Den. Programmet med Alan Sugar.
HAN MENAR DONALD TRUMP
Temperatur och tryck är okej. Tanken är full av vatten.
Jag ska kolla till fiskarna. Där har vi en, han verkar glad.
Varför inte? Han är i havet. Han vet inte att han är i en bil.
Fiskar är... De är inte så smarta.
Dags att köra om den lutande bussen i Pisa.
Då så, vi har redan kört 6,2 mil.
Vi befinner oss på en sammetslen, nästan österrikisk väg.
På väg mot Bingo. Vi borde anlända om några timmar.
Det är det lättaste jag nånsin har gjort.
Eftersom saker och ting gick så lätt,
bestämde jag mig för att underhålla mig själv.
Klara, färdiga och nu ger vi James May ett bromsprov.
Idiot!
Det där hjälper inte transporteringen av levande fiskar.
Det här ska vara en gruppinsats.
Var inte så sabla barnslig.
Nån har ramlat på vägen. Finns inget jag kan göra.
Några kilometer länge fram tog den mjuka asfalten slut.
Och eftersom Hammond hade nekat mitt rumpförslag
och använt gälarna istället, innebar det vissa problem för honom.
Hammond, du tappade precis 90 % av din fisk.
Nej, gjorde jag?
Han tappade precis en till.
Jag körde precis över en fisk. Borde jag vara orolig?
Du kommer köra över fler än en.
Hammond tappar dem snabbare än en gris blinkar.
Du tappade två till, Hammond.
Herregud.
Och en till. Han kommer inte ha...
Och en till. Han kommer inte ha några fiskar kvar. Och en till.
Den här fiskleveransen skulle vara målmedveten.
Du bombar Moçambique med braxnar.
Jag försöker visa min princip. Jag vill inte mata dem alla på en gång,
jag vill visa dem hur de ska mata sig själva.
Vilken jubelidiot.
Vindrutans insida är smutsig på grund av
havsvattnet som slår emot den.
Det glädjer mig att säga att det nu öser ner.
Vilket naturligtvis fyller upp min vattentank.
Sån slags återvinning kommer få prins Charles att tappa hakan.
Han tar nog upp det när jag blir dubbad,
förmodar jag.
"Var fick du återvinningsidén ifrån?"
- Förlåt. - Vad är det för poäng med att torka dem
- om du tänker blöta ner dem? - Förlåt.
Förlåt, Hammond. Blev du också blöt?
Varför ska jag torka fisk, om du ändå blöter ner dem igen?
Det var fortfarande 24 mil kvar till Bingo.
Men vi var övertygade om att vi, trots dessa vägar,
skulle vara framme innan skymningen.
Snart blev det dock svårare att köra.
Inte bra. Försiktigt nu...
Tusan! Ett enormt hjulspår. Åh, nej.
Kom igen.
Hammond kommer aldrig klara det här.
Åh, nej. Inte igen.
Det börjar bli svårt för honom nu.
Men det var faktiskt den pålitliga Mercedesen
som knäcktes först.
Sablar också, det gick ju bra.
Vad står på, May?
Den slutade fungera när jag körde igenom pölen.
Förmodligen vatten på nåt, eller i nåt.
Jag försöker tänka ut vad jag kan göra åt saken.
Ingenting.
Men eftersom det här var en gruppinsats,
var vi tvungna att vänta på att hans motor torkade.
Kom igen, nu åker vi.
Men olyckligtvis, var det inte en engångsföreteelse.
Vänta lite, den är död igen. Ge den en minut, så funkar den igen.
Tusan också.
Vad är senaste nytt, sköldpaddan? Funkar din bil eller inte?
Jag måste vänta i en och en halv minut.
Varför fick du motorstopp där, din larviga gamla fåntratt?
Det finns inget jag kan göra, tyvärr. Jag måste vänta i en och en halv minut.
Hur har jag stått ut med honom så länge?
Den långsamma Mercedesen innebar problem för mig nu.
För det regnade inte mer, och min vattenhink var nästan tom.
Han får motorstopp framför mig hela tiden och säger:
"Du måste vänta i en och en halv minut."
Och det är inte en och en halv minut, det är en kvart.
Jag behöver is. Vi har ingen tid över för hans fadäser.
- Du behöver faktiskt mer is. - Jag vet.
- Du behöver mer vatten. - Jag vet att det här är en gruppinsats
och att det är teamwork som gäller.
Och teamwork just nu är att lämna honom bakom oss.
Ja, som ett team.
Och med det beslutet, gav vi oss av.
Kom igen, lilla motorcykel. Fortsätt på, raring.
Och den mesta delen av tiden så gick det bra.
Förlåt. Det var inte med flit.
Få se vad som finns här i. Kom igen.
Kära nån.
Du har dränkt hojen.
Hammond insisterade på att jag skulle hjälpa till, men det var lerigt.
Så jag kom på en bättre idé.
Det funkar.
Clarkson är otroligt försiktig. Jag är helt förbluffad.
Hur försiktigt var det där?
Du var extremt försiktig.
- Den kommer aldrig funka igen. - Jo.
Den kostade 800 pund i en affär.
- Vad har hänt här? - Styret har lossnat.
Det kommer vatten ur ditt avgasrör. Inte en chans.
Kom igen!
Varför använde Ewan McGregor en BMW GS?
Jag vet inte, de är väldigt dyra...
Han slösade sina pengar.
Jag är helt förbluffad.
Under tiden, långt bakefter, gick det inte så bra för den blöta snigeln.
En och en halv minut.
Senare på eftermiddagen, blev vägarna ännu sämre.
Kom igen.
Och den mänskliga sköldpaddan saktade verkligen ner mig.
Nu är min hink officiellt tom.
Jag måste hitta färskt vatten
innan isen smälter.
Kom igen. Herrejävlar!
Jag är nu i havet.
Hammond, vi måste ta oss till nästa by.
Kan vi sluta fåna oss?
- Jag fånar mig inte. - Jo, det gör du.
Jag fånar mig inte! Det finns ingen väg!
Den har växlat ut. Kom igen.
Kom igen, Hammond. Vi får slut på is.
Tusan!
Vilket tragiskt spektakel. Verkligen.
Det här är...
Jag gillar inte ens fisk.
Till slut hade jag inget annat val än att överge min sista kollega.
Jag vet inte ens hur långt det är kvar till nästa by.
Men jag måste ta mig dit innan isen smälter.
Och jag behöver vatten. Och det börjar skymma.
Vem som helst kan sjunga om att bekämpa världshungern,
men det är faktiskt ganska svårt att göra det.
Speciellt om man använder sig av en motorcykel eller en Mercedes
som man har omvandlat till ett akvarium.
Kom igen, fortsätt köra, tyska bil.
Fantastiskt gjort.
Tusan! Järnspikar också!
Hursomhelst, efter mörkrets inbrott,
innebar bra teamwork att jag var framgångsrik.
De goda nyheterna är att jag har hittat en by, nån slags bosättning,
där jag har fixat vatten och is, så fisken är okej.
De dåliga nyheterna - jag är inte ens halvvägs till Bingo.
Det är mitt i natten och Hammond och May är 3-4 timmar bakom mig.
Så, väntar jag på dem eller inte?
Kära nån. Okej, var lugn.
Tusan!
DAG 2 PÅ VÄGEN
Otroligt nog visade det sig på morgonen att Jeremy hade väntat på oss.
Så vår konvoj var återförenad igen.
Men innan vi kunde ge oss av, behövde jag laga min motorcykel
och James var tvungen att fylla på sin tomma vattentank.
Så, vatten är...
- Nej, gör inte... - Jisses.
Jag vill inte direkt se dig, om jag ska vara ärlig.
Varför inte?
Jag kom hit 04.00 på morgonen,
blöt, med tuberkulos, och luktade som en blöt hund.
Jag försökte sova i bilen
- och vad får jag höra? - Ingen aning.
Snarkningar. Din bil snarkar.
Den där sabla generatorn låter som nån som snarkar
men utan pauserna för att andas.
En generator behövs för att hålla mina fiskar fräscha.
- Var är allt ditt vatten? - Det sköljde över mitt huvud.
Vi måste göra mer vatten.
Det är vatten. Jag skulle precis förklara att det där är normalt vatten
som vi alla känner till. Man dricker det. Havsvatten har sälta.
- Vi känner alla till att... - Jag tog med salt.
Det är inte sånt salt. Det funkar inte
- Jo. Det är salt. - Nej. Det där är bordssalt.
Exakt. Havsvatten har extra mineraler, som det där inte har.
Det där har förfinats. Det här är havssalt.
Så vi måste ta reda på... Jag ska visa dig.
Normalt vatten, nålen i botten.
Vi måste blanda tillräckligt med salt för att nålen ska hamna där,
- längst upp på skalan. Okej? - Ja.
Jag vet att det är 25 liter...
Vänta lite. Om du gör 25 liter åt gången...
Jag gör 25 liter för att ta reda på hur mycket salt som behövs.
- Då kommer det ta hela morgonen. - Nej.
Jo, för du måste fylla upp hela din tank.
Vad tycker du att jag ska göra?
Varför är du så arg på mig? Jag är här för att hjälpa till.
- Du hjälper mig inte. - Jo.
Jag kunde ha varit klar nu. Du står bara där och är dryg
med ditt salt från nåt kustkafé på 50-talet
i Morecambe. Gå härifrån, tack.
- Skynda på. - Försvinn.
- Då så, vi vet att... - Prata inte. Gör det bara.
Efter att ha fyllt upp min tank...
Det där borde vara gott nog för mina hala vänner.
Vår konvoj fortsatte på sitt välgörenhetsuppdrag till Bingo.
Jag har satt upp en primitiv presenning för att försöka minimera skvalpen
och göra det mer bekvämt för fiskarna.
Det stinker verkligen härinne
och jag kan inte ens skylla på döda fiskar.
Jag tror jag har fått ljumsksvamp efter att ha suttit i blöta kalsonger
i 16 timmar igår.
Är det en bläckfisk bak på din motorcykel?
Ja.
- Var fick du den ifrån? - Från en damm.
Hammond, tog du de där fiskarna från min pickup
för att återigen testa din löjliga torkställning?
- Nej, jag åkte och fiskade. - Gjorde du?
Det är en moçambikisk färskvattensbläckfisk.
De är ganska kända, men väldigt sällsynta.
Jag hatar honom.
Igår körde vi 16 mil.
Idag måste vi köra 16 mil till.
Och det blir inga asfaltsvägar.
För mig, var det en väldigt läskig tanke.
Åh, nej, rött damm.
Herregud. Nu börjas det.
Det ser inte så farligt ut,
men den här mjuka, röda sanden ligger på en hård yta.
Det är helt omöjligt att åka motorcykel på det.
Den får inget grepp.
Tusan.
Framhjulet drog åt ett annat håll.
Bara 32 mil kvar nu, Hammond.
Men för tusan.
Jag kan inte göra det.
Ni hörde, mina damer och herrar. "Jag kan inte göra det."
Han bryr sig inte om världshunger eller fattigdom.
Bara sig själv.
Efter ett tag bestämde sig dock Hammond för att vara modig...
...vilket fick festliga följder.
Kom igen, sluta. Men för i...
Tusan.
Då var det dags igen. Ja, nej. In i busken.
James, visste du att det är möjligt att bli uttråkad
av att se Hammond ramla av en motorcykel.
För tusan!
Ska vi räkna ihop alla gånger som jag har ramlat ur min Datsun Hardbody?
Noll gånger. För den har fyra hjul.
Samtidigt så betydde de torra vägarna att min Mercedes funkade bra också.
Temperaturen är bra. Oljetrycket fluktuerar lite, men det funkar.
Klockan funkar. Hon är 13.25.
Den här bilen kör som en dröm.
Elektrisk brand.
Nånting brinner på högra sidan av min bil.
Jag förstår inte hur en bil som består nästan helt av vatten kan brinna.
Det är det konstiga, vatten kombinerat med elektricitet orsakar eldsvådor.
Det är därför man har speciella brandsläckare för elektriska bränder.
Han lyckas till och med göra en bilbrand tråkig.
Det är en elektrisk brand, det känner jag på lukten.
Jag var snabb med att göra min bit, för hälsa och säkerhet,
jag bad en ur vårt kamerateam att modifiera James fisktank,
så att ifall det började brinna igen, skulle det finnas nog med vatten
för att släcka den.
Snälla, sladda inte. Nej, nu... Nu så. Nej, jag klarade mig.
Flera kilometer bakom, var mitt liv eländigare än nånsin.
Jisses, det är allt väntande som tar kål på en. Jag väntar bara på sladden.
Det är som om nån skulle säga: "Du kommer bli avrättad i elektriska stolen.
Vi kommer binda fast dig i den och sen lämnar vi dig där och sen...
Ja, jag vet inte, nån gång, förmodligen om nån timme,
eller nästa vecka, kommer vi trycka på knappen."
Tusan också.
Åt helsike med dem.
Med elden avklarad, var jag nu tillbaka på vägen.
Är ni okej, killar? Jag antar att alla är killar,
men några av dem måste vara tjejer. Fångar man kill-och tjejfiskar?
Så måste det vara.
Den där pojken måste se sig för.
Under tiden, långt framför i Hardbodyn,
stötte jag på ett litet problem.
- Vad står på? - Ismaskinen är trasig.
Hur hjälper det din ismaskin om du borrar hål på din motorhuv?
Jag har en genialisk idé, och är glad att du är här,
för du kan hjälpa mig.
Nej, allvarligt, James.
- Ja, allvarligt. - James, de flesta av våra fiskar är...
De bra fiskarna är härinne.
90 % av våra fiskar finns på mitt flak
och han körde precis iväg.
- Det är Hammond. - Hej.
Hej. Skåda min...
Så fascinerande.
Han har precis kört 90 meter utan att ramla av.
Så småningom fixade jag min nya fiskförvaringslösning.
Det jag har gjort är att lägga om avgasröret genom motorhuven
över pickupen och in i flaket där fiskarna är,
vilka nu skyddas av ett flakskydd.
Sen justerade jag motorns motorbränsle,
så nu producerar den en tjock, klumpig, svart rök,
som röker fiskarna, vilket är bra för miljön.
För annars hade man behövt ett rökeri, en fabrik
och sen behövt transportera fisken dit den ska.
Men just nu gör jag kippers medan jag kör.
Kolrullade kippers.
Det hade ni inte tackat nej till. Inte jag heller.
Längre fram, pratade Bono och Angelina om
hur långt kvar vi hade att köra.
Min grova uppskattning,
för varken min hastighetsmätare eller distansmätare funkar,
är att vi har runt 70-80 km kvar till Bingo.
Varför måste de bo så jäkla långt bort?
Finns det nån fisk kvar?
Ja, jag har två, men jag tror det är bättre att anlända med två fiskar
än att inte anlända med 10. Det är en parabel.
Ja, det låter verkligen bibliskt.
Jag gillar inte detta.
Tusan också!
Jösses, det är en stor en.
Vad är det här för nåt?
Hejsan.
Kollegorna.
- Är det du, Clarkson? - Ja.
Flytta på din sabla bil.
Vilken mupp! Han har en fyrhjulsdriven pickup.
Varför flyger det ur grejer ur din motorhuv?
Jag gör kippers, eller jag hade gjort det om du inte hade blockerat vägen.
Sa han att han gör kipper?
De ser ut som handtag från en handikappdusch härifrån.
Vad är det för saker?
De är avgasrör.
Va?
Ismaskinen gick sönder, nu röker jag fiskarna istället.
Det här är en kipperfabrik.
Vänta lite, röker du dem i dieselrök?
Ja.
Det är bara rök.
Varför tror du att man inte har gjort så tidigare?
Ingen har tänkt på det.
Nej, för att det är äckligt.
Va? Man äter trärök, det är äckligt.
Vid en brasa.
Tror du att ekrökt fisk är samma sak som dieselrökt fisk?
Det är kolrullade kippers.
Är de där under nu och blir rökta i dina avgaser?
Nej, för jag har stängt av motorn.
Den här intressanta diskussionen hjälpte inte Bingos invånare.
Så vi tog tag i uppgiften att ta oss igenom leran.
Jag kör bakom träden, för jag är smal, så jag kan göra det.
Det där är ett taggträd. Nej!
Men för tusan!
Av med dig.
Under tiden tvingade May mig att bogsera honom.
Då så, James May, är du redo?
Kör!
Ja!
Kom igen, fortsätt.
Jag är fast här, det går inte.
Och det fick jag göra resten av dagen.
Så nära.
Nu börjas det igen. Dags att bogsera honom.
Lyssna på den där drivknuten.
Han och hans sabla akvarium
som väger 1800 ton.
Den har aldrig suttit fast så här mycket förut.
Men för Guds skull.
Som tur var, så fanns alltid Ewan McHammond nära för underhållning.
Jag kan köra i mitten. Ser du?
Du inser väl att det är fullt möjligt att vi inte når
Bingo idag heller.
15.30, och sen vi åkte i morse kl 07.00,
har vi kört 8,4 mil.
Vi hade alltså 8 mil kvar.
Som tur var, var det slut på leran.
Men tyvärr så ersattes den av det här.
Den blötaste vägen jag nånsin har sett.
Jösses Amalia. Det här är en djup en.
Differentialväxeln i, låg räckvidd.
Jisses!
Vatten! Massor av vatten har kommit in!
Nu har jag vatten upp till rumpan.
Medan Jeremy vadade igenom sjön, hittade jag en smal väg runt den.
Se så smart Hammond är.
Vilken otrolig maskin det här är.
Kolla in detta, Hammond.
Den är helt full av vatten.
Ja, exakt. Det var vatten ända upp till dörrarna.
Har du kollat efter fiskar?
- Hör på... - Jag menar...
- Var inte fånig. - Nej, jag menar, med tanke på vad vi gör.
Två av oss hade tagit oss över, nu var det bara hopplösa Makvariumet kvar.
James, det är extremt djupt.
Det är lugnt. Jag gör bara en försiktig bogvåg
som de gör på Offroad-skolan.
Här kommer han.
Så där ja.
Tusan också.
Tusan.
Hjälp!
Alla dina fiskar kommer rymma.
Tusan också!
James, låt inte färskvattnet blandas med ditt saltvatten.
Jag bryr mig inte ett dugg om det. Kom och hämta mig.
Jag har räddat dig miljontals gånger.
Och jag bogserar inte den där saken mer.
Du förstör drivknutarna på min Hardbody.
Nu räckte det, jag och Hammond bestämde oss för att göra nåt radikalt.
Den natten, medan James sov,
modifierade vi hans bil en aning.
DAG 3 PÅ VÄGEN
Det gjorde James rätt upprörd.
Era jäklar!
Jag hatar er båda två.
Ni är ena riktiga jävlar!
Jag är redo att bogsera din skuff som är full av vatten, den är viktig.
Jag tänker inte bogsera en död motor som också är full av vatten.
Det är bara slöseri med bensin.
Struntsnack, den var inte död, jag hade fixat den när vi drog upp den.
Det var bara tändningen, jag har gjort det fem gånger redan.
Sabla idiot. Jag hoppas att du får snäckfeber.
Nu räcker det. Han bad om det.
Kul, väldigt kul.
Du är en kul typ.
Jag tror att du är för hack i hälen på honom...
Dra åt fanders.
Har det påverkat styrningen?
Vad var det där?
Med risk för att James skulle få cancer från min kolrullning...
...bjöd jag in honom till min Hardbody.
Och var han tacksam för det? Nej.
Det är så skumpigt. Varför är bilen så dålig?
Så om en ambulans kom och räddade dig,
hade du klagat på ambulansens kvalitet?
Nej.
Varför klagar du då på allt som jag har gjort för din skull?
För du har räddat mig från saker som du har orsakat.
Jag hade fortfarande klagat på min rånare
även om han sa: "Jag hjälper dig, kompis."
Nu ska vi vara brutalt ärliga.
Din bil har bara fört elände med sig, hela vägen.
Inte för mig.
Det har den för mig, för jag har väntat på den i dagar.
Du är så nobel, jag kommer definitivt nämna dig i mitt tacktal.
Du kommer inte få...
- Du kommer inte få Nobelpriset. - Varför inte?
För du har bara tre fjärdedelar av din bil kvar.
Man får inte pris för hur många delar av sin bil som man har kvar.
Man får pris för att leverera fisken.
Glöm inte att du bogserar min fisk,
som fortfarande går att äta.
- Mina går att äta. - Nej.
- De är bara... - Det kan jag försäkra dig om.
Det var synd att James var på dåligt humör, för vi var nära målet.
Kom igen!
Visst hade vår resa mot att bekämpa världshungern stött på
många hinder på vägen.
Tusan!
Och många motgångar.
Vi fångade åtta plus en som tog sig ut i båten.
Nu har jag vatten överallt.
Herregud!
Vi hade också stött på många odörer.
Och flera olyckor.
Några av dem var ganska roliga.
Tusan.
Men trots allt, var vi nu bara några kilometer från Bingo.
Det mest förnuftiga hade varit
att ha ett akvarium på ett pickup-flak.
Det är ungefär det vi har nu.
Den där motorcykeln är otrolig. Den kostade 800 pund.
Ja.
Jag vet att Hammond har klagat på att han inte ser ut som Ewan McGregor
i Long Way Down. Men enligt mig så gör han det.
För det är en motorcykel och i mitt huvud är de alla likadana.
Vi kan göra en film av alla hans krascher och kalla den Wrong Way Up.
Jag ska säga dig en sak. Vanligtvis kommer kändisar
till Afrika för välgörenhetsarbete.
De fotograferas av Hello! Och sen åker de tillbaka till hotellet,
Châteauneuf-du-Pape, sen flyger de hem för att få brittiska imperieorden.
Just det.
De gör inte det som vi har gjort.
Nej, det tror jag inte.
Jag har aldrig sett Victoria Beckham försöka dra en halv Mercedes
genom Moçambique.
Bingo!
Där är det. Vårt uppdrag har kommit till sitt slut.
Sir Jeremy och den nobelprisvinnande James May
och Richard Hammond anländer.
Hej. Vi har goda nyheter åt er.
Med vetskapen om att vår fisk kunde skapa en rusning,
hittade vi en plats som kunde få plats med folksamlingen.
Är ni redo? Det här kommer få dem att springa hit, vänta bara.
Se på det där.
Hundratals utsökta fiskar.
Dieselrökta kippers.
James var dock inte glad över sina fiskars tillstånd.
Och av nån anledning, skyllde han på mig.
Du har dödat dem, med allt slit och drag i bilen.
De levde i morse. Nu är alla döda.
Hur vet du att alla är döda?
För att de flyter, det är det fiskar gör.
Jag har hållit dem vid liv i tre dagar, din mupp.
- Hur har jag dödat dem? - Strunt samma.
De är fortfarande färska.
Du gjorde det här. Du drog runt bilen, det skumpade för mycket
och du tänkte inte på fiskarna. Du tog kål på dem.
Det här var inte rätt tillfälle för att börja diskutera om
vem som dödade James fiskar. För det var hans eget fel.
Så, vi tog tag i att sätta upp våra stånd.
- Är det där rakt? - Nej.
Och så småningom, var vi redo för folket att komma.
FÄRSKVATTENSBLÄCKFISK
DET HAR VARIT FÄRSK FISK
KOLRULLADE KIPPERS
Köpare.
Ingen är intresserad.
Så vi gick vidare till nästa fas av vår plan.
Är den där från Hello! här och fotar?
- Han är där. - Just det. Där borta.
Verka bekymrade. Visa ditt bekymrade ansikte.
Kan du se till att du får med många av lokalinvånarna i bakgrunden
så att man ser att jag är i Afrika?
Och sen, efter att inte ha gett bort en enda fisk, men en avklarad fotografering,
fanns det bara en sak kvar att göra.
Då så, killar, mot helikoptern.