Jeg mener bare-
-at jeg ikke tror Harris og Bakshi ville kommet tilbake.
Hvorfor ta sjansen?
De blir fastboende i Jakarta eller Singapore,-
-eller hvor enn de faen meg er nå.
Skal du spise de fingrene?
Hei.
-Sarah? -Hva?
Fingrene dine, skal du...
Det heter pommes frites.
Jeg hater å måtte si det, men jeg tror vi er på villspor.
Jeg vet de er her. De vil lede oss tilbake til Colin.
Unnskyld.
Du trenger en pause.
Jeg klarer meg.
Regningen?
Da drar vi visst.
Normalfart tilbake til stasjonen.
Vet du, Sarah, du er ikke alene om dette.
Massakren påvirket hele etaten.
Tre av karene var i kullet mitt på politiskolen.
Jeg vil også finne Colin og fyren som gjorde dette.
Hvor mange var det?
Flere enn to, færre enn ti.
Kom igjen.
Jeg prøver å overbevise meg selv om å la det ligge, men...
...når jeg lukker øynene, er jeg der igjen.
På gata.
Jeg hører skuddene.
-Som om det skjer igjen. -Det gjør ikke det.
Det er over, i fortida.
Ikke for meg.
En del av meg er der ennå.
Ligger ennå i en blodpøl.
Venter på min tur.
Hva er det?
Ferien din.
Jeg liker ikke hele den virtuelle tropiske strandgreia.
Ikke? Det visste jeg ikke.
Det er ikke bare enda en simulering. Det er et annet liv.
Et liv?
Du vet hvordan...
...du ennå er deg selv i en drøm,-
-men ikke denne versjonen av deg?
På en måte.
Når du er i en drøm,-
-lever du strengt tatt et annet liv, ikke sant?
I en annen verden-
-med andre regler, som du godtar som virkelighet.
Det er det dette er.
Et annet liv du godtar som virkelighet,-
-like fullt og fast som dette.
Du vil ikke bare være et annet sted.
Du vil være en annen.
Hvem vil jeg være?
Jeg vet ikke.
Alle brukeres opplevelser er forskjellige.
Men det blir noen basert på dine tanker og drømmer,-
-dratt rett ut av din egen underbevissthet.
Det er en ferie fra livet ditt.
Det høres faktisk jævlig flott ut akkurat nå.
-Hvor lenge varer det? -Bare et par timer først.
Vi ser om du liker det.
Hvis ikke, sender jeg den tilbake til utvikling merket "misfornøyd kunde".
Hodet og hjertet ditt trenger en pause fra-
-å være deg.
Du er for god mot meg.
Jeg fortjener deg ikke.
Bare ha en fantastisk ferie.
George? Hva driver du med?
Vi må dra.
Kom igjen.
Å, faen. Du blør. Går det bra med deg?
Jeg vet ikke.
Jeg kan ikke tenke klart.
Du klarer deg. Ok, vi stikker.
Hvor... Hvor er vi?
Veldig morsomt. Kom igjen, fokuser.
-Ok, vi setter i gang. -Hva faen gjør du?
-Ikke rør dere!
Kom igjen.
Bli værende der.
Dere må tro jeg er ganske dum.
Ja, det tror vi.
-Hva? -Jepp.
Ja, jeg hørte deg første gangen, din jævla kødd.
Hva driver dere med?
Skal dere ta våpenet hans?
Bare dra det ut, for faen.
George?
Hva driver du med?
Skulle du bare stikke innom-
-og knerte meg?
Alt dette var bare...
...unngåelig.
Unødvendig.
Du måtte bare gjøre som jeg sa.
Det var alt.
Men nå...
Vet du, jeg... Jeg skar en gang fingeren av noen.
Og tvang kompisen til å spise den foran ham.
Det var motbydelig.
Men det eneste som er verre enn det...
...er om han kutter sin egen og tvinges til å spise den.
Hva faen feiler det deg?
Jeg ser om du er sulten.
Ikke rør deg.
George, Colin slipper unna.
Kom igjen!
Faen!
Vi må stikke av før purken kommer. Kom igjen, George!
Hvor skal vi?
Kom igjen!
Ok. Bil.
Kjør oss hjem. Toppfart.
George, hva driver du med?
Jeg vet ikke.
Alt er fortsatt litt tåkete.
Kanskje du skal kjøre.
Hvordan gjorde du det?
Hvordan går det? Har du det bra?
Jeg vet ikke. Jeg er ikke sikker ennå.
Noen bør sjekke det der. Skal jeg ringe Paula?
Hvem?
Paula. Du kjenner Paula?
Husker du ikke Paula? Husker du meg?
Ja, du er... Du er Chris.
Chris Ginsburg. Vi har vært venner-
-i lang tid.
Ok, jeg tror du...
Jeg tror du har hjernerystelse. Greit, bare...
Vi skal få deg hjem.
Og jeg ringer Paula.
Det er bare et overflatesår.
-Du trenger ingen sting. -Bra.
Men det er mulig du har hjernerystelse.
Ikke sov de neste seks timene og hold deg unna dop og alkohol.
Tror du at du klarer det?
Ja visst.
Jeg mener det, George.
-Jeg hørte deg. -Hvordan er minnet ditt?
Litt tåkete, men det er-
-på vei tilbake.
Hva heter du?
George Miller.
Personnummer?
Hva er personnummeret ditt?
Hvem jobber du for?
Jeg driver Avacom Data Systems.
Det er firmaet mitt.
Jeg bygde det i...
...2012.
Nettoverdi?
Tre, fire...
...milliarder.
Nære nok.
Hva er uansett en milliard eller to oss venner imellom?
George, vil du at jeg skal bli?
Nei, jeg klarer meg.
Takk.
Hei.
Politiet fant likene.
Ikke noe tegn til Colin.
-Selvfølgelig. -Colin.
Går det bra med deg?
George?
-Jeg henter Paula igjen... -Nei, det er ikke fysisk, det er...
Det er mer mentalt. Jeg har...
Jeg føler at jeg vil gråte.
Jeg må bare ta meg sammen.
Hør her, kompis.
Det som skjedde...
...det blir ikke så lett å komme over.
Kanskje du trenger litt søvn?
Jeg kan ikke.
Legen sa jeg må være våken de neste seks timene.
Så det er det jeg skal. Jeg er våken.
Kanskje du trenger en ferie.
En hva?
Du vet, ferien.
"Ta en ferie uten å gå ut av huset."
Om det fortsatt er den forferdelige annonsen du vil bruke.
Når får jeg prøve den? Jeg vet det er en prototype,-
-men jeg kunne også trengt en ferie.
Denne ville ikke funket for deg.
Hvert hodesett har et individuelt...
...nervepulskart som er-
-spesialdesignet for deres pannelapp.
Du ville bare sett et hvitt lys.
-Jeg har sagt dette før. -Ja. Salgspresentasjonen din.
Hei.
Takk, Chris.
Jeg setter pris på det i dag.
Ikke noe problem, jefe.
Sett at du har rett og de aldri forlot delstaten.
De mest etterlyste på den nordlige halvkule.
Tror du de risikerer å henge her?
-Selv Colin har ikke blitt sett... -Smaker dette riktig?
Hva?
Ja, samme dritten som alltid.
Virker flatt. Som om det plutselig ikke smaker noe.
Hører du overhodet på meg?
Unnskyld. Det føles som jeg ennå er et annet sted.
Som om du er på ferie?
Det må virkelig ha vært noe.
Jeg har aldri sett deg så distrahert.
Det var annerledes.
Skal du spise de fingrene?
Ok, pommes frites.
Hvordan annerledes?
Som en sammenhengende drøm.
Stabil. Rasjonell.
Jo lenger jeg var der, desto mer kjent føltes den.
Jeg husket den. Jeg husket livet mitt der.
Det er den skumle delen.
Som om jeg husket mitt virkelige liv for første gang.
"En ferie fra livet ditt."
De vil tjene en formue.
Får Katie en del av overskuddet?
Å, faen. Ser man det.
Hva?
Du hadde rett.
De forlot aldri Chicago.
Idiotene ble snappet opp på FBIs overvåkningskamera.
-Ser ut som de avtaler et møte. -Ja, i kveld.
Det er nydelig.
Nydelig. Jeg vet nøyaktig hvor stedet er.
Hva?
Det er bare så lett.
De faller rett i fanget på oss.
Jeg klager ikke.
-Kom igjen, Sarah. -Ja visst.
Jeg kjenner til stedet.
Han er sen.
Hvorfor? Han er aldri sen.
Hold kjeft og vent.
Han kommer.
Vi har mye å prate om før neste jobb.
Neste jobb? Hva faen prater du om?
De jeg representerer vil komme med en enda større erklæring.
Noe som garantert ryster hele byens politiske grunnmur.
Hva har du i tankene?
Å brenne ned rådhuset?
Å atombombe rådhuset.
Faen. Du mener det.
Jeg påkaller forsterkninger.
Vi bør prate om det her inne.
Vær så god.
Jeg har ingen dekning.
Hold et øye med dem. Jeg er straks tilbake.
Mr. Miller?
George. Hei.
Ring 911!
Nei, det går bra.
Jeg trenger bare litt vann.
Pust, kompis. Pust.
Vi bør avlyse.
Ikke med Justisdepartementet.
-Vi kan si han fikk hjerteinfarkt... -For det virker ikke mistenkelig.
Jeg har det bra. Gå.
Jeg er bare litt svimmel.
Kom igjen.
Mr. Miller, hvor var du kvelden den 23.?
Hjemme og så på TV.
Og hva så du på?
Ikke noe spesielt.
Bare surfet.
-Får vi se DVR-loggen for å bekrefte det? -Det får dere ikke.
Tinghuset er 20 minutter unna om dere trenger skriftlig ordre.
Hva med det egentlige spørsmålet?
Mr. Miller, hvorfor løper du rundt i byen som en ekte Bruce Wayne?
-Hva? -Jeg trodde dette var et seriøst møte.
I tre måneder har klienten din drevet borgervern-
-og ofte satt allmennheten i fare.
Skuddvekslingen på lageret var siste tilfelle.
Min klient var ikke involvert.
Han bearbeider fortsatt at drapet på kona hans gikk viralt-
-mens Justisdepartementet sto og så på.
Vi mobiliserer alle våre ressurser for å finne udyrene...
Kanskje dere skal finne morderne istedenfor å trakassere et offer...
Mr. Miller?
-Mr. Miller? -George!
Du har tydeligvis en alvorligere hjernerystelse enn først antatt.
Og den har påvirket hukommelsessentrene dine.
Vil det bedre seg?
Det har skjedd-
-at alvorlige hodeskader har resultert i varig amnesi.
I de fleste tilfeller er mangel på minner midlertidig.
Jeg tror ikke jeg ønsker å huske alt.
Ikke jeg heller.
Jeg husker henne bare ikke.
I det hele tatt. Kona mi.
Bare...
...glimt av den videoen.
Jeg vet ikke hvordan et slag mot hodet...
...kan slette henne fullstendig fra hukommelsen min?
Det har mindre å gjøre med skaden enn at underbevisstheten din-
-prøver å beskytte deg fra et dypt traumatisk minne.
Hvorfor har jeg ingen bilder av henne?
Av oss? Sammen?
-Et bryllup, for pokker? -Du...
Du fikk dem fjernet-
-etter at hun ble drept.
Jeg har sikkert fortsatt et bilde av Katie her et sted.
Katie...?
Er det navnet hennes?
-Ja. -Får jeg se det?
Ja.
Det fins to av dem.
Det fins en teori-
-om at det vi kaller déjà vu egentlig er forsinket informasjon-
-på vei fra én hjernehalvdel til den andre.
Det er mikrosekunder, men når den mottas-
-av den andre halvdelen, oppstår en dissonans i oppfatning.
Og dissonansen feiltolkes av hjernebarken som et minne.
Så hjernen tror vanlige hendelser oppleves to ganger.
Ja, men dette er ikke déjà vu.
Det er som om minnene alltid har vært der.
De er minner, men de er minner av simulerte hendelser.
Hendelser fra VR-programmet ditt.
Hjernen din har vansker med å prosessere dem og skaper-
-en dissonans i hjernebarken din, som déjà vu.
Det føles virkeligere enn som så.
Jeg får hele tida glimt av det livet og...
Det føles rett.
Føles ekte.
Men det er det ikke.
Du er ikke en lesbisk superpurk i fremtida med en flygende bil.
Dette er ekte.
Ikke la en digital vrangforestilling løsrive deg fra virkeligheten,-
-ellers havner du et sted du ikke vil.
Jeg vet ikke.
Det er noe som ikke stemmer.
Jeg føler hele tida-
-at det er en mye dypere sannhet her, Paula.
Herregud, George. Hør på deg selv.
Jeg tror disse virtuelle opplevelsene forstyrrer din rekonvalesens.
Du kan ende opp med varig alvorlig hjerneskade. Skjønner du det?
Ok.
Du overbeviste meg. Du vinner.
Ikke noe mer VR.
-Lover du? -Jeg lover.
Ok.
Paula, takk.
Vi sees i morgen. Greit?
Velkommen tilbake.
Hei.
-Vi var bekymret for deg. -Hva skjedde?
Vi vant.
Bakshi og Harris sitter på ei celle på stasjonen nå-
-og siktes for drapet på 15 politifolk.
Hvordan?
Da du valgte å være superpurk, påkalte jeg forsterkninger.
De tok Bakshi og Harris før de kom seg ut i bane.
Hva med Colin?
Tre etasjer ned, på sikret nivå.
Ja, vennen din puttet ham i koma.
Ingen kødder med partneren min.
Er jeg virkelig tilbake?
Er jeg virkelig her?
Ja, du er virkelig her, skatt.
Hei.
Alt ordner seg.
Det er som en drøm.
Du fikk nok ikke noe sånt på ferien din.
Nei, helt klart ikke.
Men jeg kjenner deg.
Så du hadde sex, ikke sant?
Å, kom igjen.
Det er ikke utroskap, du kan si det.
Nei.
Jeg hadde ikke sex.
Seriøst?
Ingen sex på...
...den uforglemmelige ferien...
...som var "så ekte"?
-Nei. -Så kjedelig.
Jeg var en mann.
Mer interessant.
Homo, hetero, bi, trans?
-Hetero. -Selv i fantasien liker du bare jenter.
Så det var ikke én kvinne-
-som fanget interessen din bare litt under hele ferien din?
Ingen som var spesielle?
Hei.
Hva er det?
Jeg var enkemann.
Kona mi ble myrdet.
Og jeg var knust...
...og gjorde alt for å finne drapsmannen.
En historie om hjertesorg og hevn.
Jeg elsker det.
-Fant du noensinne drapsmannen? -Nei.
Han unnslapp.
Det er ennå virkelig for deg, hva?
Det er vanskelig å bli kvitt. Spesielt når jeg ser på deg.
Hvorfor når du ser på meg?
For det minner meg om den andre Katie.
Kona mi som ble drept.
-Kalte du henne Katie? -Nei. Det var sånn det var.
Hun het Katie og så akkurat ut som deg.
Dette er snålt nå.
Det var det jeg prøvde å si. Du er henne, og hun er deg.
Og det er andre felles ting.
Som at Colin er i begge verdener, VR-programmer i begge verdener, og...
Slutt å si "begge verdener". Det fins én.
For meg fins det to.
Forskjellen er at når jeg er her, husker jeg alt,-
-og når jeg er der, er alt tåkete og forvirrende.
Sier ikke det deg noe?
Du husker fordi dette er virkelig.
Det er logisk, men det er for perfekt.
-Hva, da? -Livet mitt her.
Tenk på det.
Virker det ikke som en slags eldgammel mannlig fantasi?
Det de pleide å kalle "science fiction"?
Jeg har en flygende bil.
Jeg er lesbisk med ei vakker kone som alltid vil ha sex.
Ser du ikke hvor perfekt det hele er?
Virker det ikke som noen andres fantasi?
Hva har jeg gjort...
...for å fortjene et sånt liv?
-Du fortjener meg ikke. -Nei.
-Hva? -Det var det du sa...
...for noen dager siden, før jeg startet programmet.
-Jeg trodde du tullet. -Ja.
Men ikke underbevisstheten din. Programmet er designet-
-for å skape et scenario basert på skjulte ønsker i underbevisstheten,-
-for å skape et helt nytt liv.
Du har hatt skyldfølelse for massakren i over et år.
Og det siste du sa før starten var at kona di var for bra for deg.
Sarah, skjønner du ikke?
Programmet skapte en verden der jeg er død, og du-
-lider av skyldfølelse. Det tror at du ønsker det innerst inne.
I morgen drar vi tilbake til sykestua-
-og fjerner det helt fra implantatene dine.
Om vi må, river vi dem ut og skaffer deg nye.
Jeg vet ikke helt.
Du må stole på meg.
Stoler du på meg?
Ja.
Jeg... Ja, jeg stoler på deg.
Velkommen tilbake, Mr. Miller.
Det vanlige?
-Hva? -Vil du ha det vanlige?
Det du vanligvis bestiller?
Jeg har vært her før. Du vet det.
Hva foregår her?
Kødder han med deg? Kødder du med ham?
Ja, litt.
Herregud.
-Et par Cold War-komboer. -Skal bli.
Jeg har nyheter.
Malia sier at FBI ikke har nok til å sikte deg.
Så det er gode nyheter.
Ja.
Det er bra.
Klar for de dårlige nyhetene?
Colin forlot landet.
Han er borte.
Han er sikkert i Jakarta eller hvor enn...
Jakarta eller Singapore.
Ja, noe sånt.
-Spyttet du i denne? -Nyt.
Siden 1923
Det heter pommes frites...
...ikke fingre.
Hva i helvete prater du om?
Jeg har vært her før.
Ja, vi kommer hit hele tida.
Jeg husker. Jeg...
Jeg husker alt.
George?
Jeg vet hva som foregår.
Hvor skal du, George?
George?
Hvordan visste jeg at du ville stå der-
-og vente på meg når jeg kom hjem?
Chris ringte. Han uroer seg for deg.
Det gjør han nok.
Det er greit.
Han må ikke uroe seg så mye lenger.
Faktisk ikke du heller.
Hva skal det bety?
Ingenting.
-Jeg selger firmaet, ok? -Hva? Til hvem?
Spiller ingen rolle. Hvem som helst. Vi kan selge alle aktivaene,-
-gi pengene til veldedighet. Jeg bryr meg ikke.
Du er gal.
Ja.
Det avhenger av hvordan du definerer galskap.
Ok.
-Hvor er den? -Hvor er hva?
Du vet hva. Hvor er den?
Jeg trodde du ikke skulle gjøre det mer.
Jeg ombestemte meg.
-Skal vi prate om dette? -Du er ikke terapeuten min.
Nei, jeg er vennen din.
Jeg trenger ikke en venn. Jeg trenger hodesettet mitt.
Hvorfor?
Fordi det er den letteste måten å dra-
-herfra og tilbake til livet mitt på.
Ferien er over, Paula.
-Jeg må tilbake til virkeligheten... -Dette er virkeligheten.
Jeg kan ikke tro at jeg krangler med en fantasi.
Bare si hvor hodesettet er, så jeg kan dra.
Vil du hjem? Til kona di?
Til det ene stedet der Katie fortsatt er i live.
Hvor er det jævla hodesettet mitt?
Hjernebarken din blir varig skadet.
Du våkner kanskje aldri igjen.
Det er greit.
For jeg har et ganske godt liv der.
Litt for godt, er det ikke? Litt for perfekt?
Morsomt, jeg sa det samme til Katie,-
-men hun var den ekte Katie.
Så hvorfor trenger du et liksom-hodesett for å dra tilbake?
Hvorfor ikke klikke hælene dine sammen eller noe?
Jeg vet ikke.
Kanskje noe er galt med simuleringen.
Katie sa den ikke var markedsklar. Jeg vet bare-
-at jeg tar på meg dette her-
-og våkner i den virkelige verden.
Eller så lar det deg unnslippe den.
Du er en simulering.
Du kommer aldri tilbake, ikke sant?
Du innrømmer at når du trykker på knappen...
-...så kommer du ikke tilbake. -Stemmer.
Før du gjør noe vi vet blir varig,-
-må du høre på meg en siste gang.
Du og jeg...
Vi har en fortid i denne verdenen.
Vi hadde en affære da Katie forsvant.
Vi sa vi skulle avslutte den.
Jeg tror vi kanskje mente det.
Du elsket kona di,-
-og jeg ville ikke være den andre.
Men før vi rakk å handle ut fra den lille biten av moralsk mot,-
-forsvant hun.
Colin, eller hva han enn heter,-
-ville ha programvaren du utviklet for NSA.
Programvare...
Den beste dekrypteringsprogramvaren utviklet noensinne.
Colin visste han kunne gjøre alt med den.
Hacke hele USAs etterretningsetat,-
-kanskje til og med få tak i atomvåpenkodene.
Du forsto risikoen og nektet å la ham få den.
Du tilbød ham milliarder for å løslate Katie.
Han ville ikke ha penger, men vise at han ikke kunne kjøpes.
Da begynte du å utvikle hodesettene.
-Nei, nei. -Du begynte å prate om en ferie.
Nei, dette er ikke virkelig.
-Du er en fantasi... -Tenk på dette et øyeblikk.
En av verdenene er trukket ut av sinnet ditt.
Hva er sannsynlig?
En fantasi der du har hjertesorg fordi kona di ble drept,-
-eller en fantasi der du er lykkelig og alt er perfekt fordi hun lever?
Det er ikke... Dette er ikke riktig.
Dette er ikke virkelig.
Ok, greit. Det er ditt valg.
Jeg skal ikke stoppe deg.
Tar du på deg den greia, kan du havne i varig koma.
I det minste får du ha heit lesbesex i et sci-fi-paradis.
Eller så kan du bli og møte alt det vonde med meg-
-i den virkelige verden.
Nei, jeg selger ikke dette så godt.
Det var nok derfor jeg ble lege og ikke markedsfører.
Jeg...
...fortjener ikke det livet.
Det gjorde jeg aldri.
Ingen av oss gjør det.
Dette er det vi fortjener. Å leve her.
Straff for syndene våre.
Sarah!
Sarah?
Sarah, jeg er her, skatt.
Jeg er her, så kom tilbake til meg.
Sarah, jeg er her.
Jeg er her, skatt. Ikke våg å forlate meg, for faen.
Nervebanene hennes fungerer ikke lenger.
Beklager, vi kan ikke gjøre noe.
Hvorfor valgte hun det livet?
Hun ville straffes.
For syndene sine.
De virkelige og innbilte.
At hun overlevde.
At hun var lykkelig.
Å være lykkelig er ikke en synd.
Vi er alle syndere.
Og vi tror alle at vi må straffes.
Selv om syndene våre ikke finnes.
Undertekst oversatt av: Kristján J. K. Steinarsson