EGIPČAN
Si ob rojstvu slepa? –Vidiš v temi?
Lahko gledaš kralja? –Bi sedla na njegov prestol?
Lahko rečeš, da ugrizneš huje, kot lajaš?
Si petelin na gnoju … –Kadar hodiš sama?
Ko padeš na glavo … –Pristaneš na nogah?
Si napeta, ko začutiš nevihto v zraku?
Znaš slepo najti pot, kadar se izgubiš na ulici?
Veš, kako priti v Heaviside Layer?
Ker Jellice znamo in to počnemo.
Ker Jellice to počnemo in znamo. –Jellice znamo in to počnemo.
Jellice to počnemo in znamo. –Jellice znamo in to počnemo.
Znaš leteti na metli v oddaljene kraje?
Poznaš svečo? –Pa knjigo? –In zvon?
Si bila Whittingtonov prijateljica? –Pomočnica piskača iz Hamelina?
Si absolvirala nebesa ali pekel? –Si nesramna deklina?
Si vitka kot ris? –Hočeš, da te opazijo? –Ko zavohaš podgano?
Si bila zraven, ko je faraon naročil sfingo?
Če si bila in si, si Jellica. Jellične pesmi za Jellice.
Jellične pesmi za Jellice.
Letimo po zraku kot prosti trapez.
Zmoremo dvojne salte, poskakujemo na gumi,
tečemo po zidu navzgor, se vihtimo skozi krošnje.
Balansiramo na drogovih, hodimo po žici.
Jellice znamo in to počnemo. Jellice znamo in to počnemo.
Jellične pesmi za Jellice. Jellične pesmi za Jellice.
Znate peti hkrati v duru in molu
Rossinijeve duete? In Straussove valčke?
Lahko kot mačke začnete z visokim C …
Ki vedno zmagovito zatrese teater?
Jellice smo kraljice noči in pojemo izredno visoko.
Obvladamo del Mesije, Alelujo, angelski zbor.
IŠČE SE MACAVITY! ZARADI VSEGA
Mistična božanskost
brezsramne mačkosti
je odmevala okrog katedrale.
Vivat!
Živela večna
mačka!
Mačke, silne, zveste in iskrene
do vseh, ki počnejo … –Kaj?
Jellice počnemo in znamo. Jellice znamo in počnemo.
Jellice pojemo jellične melodije, Jellice stare in nove.
Jellične pesmi in jellični ples. Jellične pesmi za Jellice.
Praktične mačke.
Dramatične mačke. –Pragmatične mačke. –Fanatične mačke.
Govorniške mačke. –Pitijske mačke.
Skeptične mačke. –Dispeptične mačke.
Romantične mačke. –Pedantne mačke.
Kritične mačke. –Zajedavske mačke.
Alegorične mačke, metaforične mačke.
Statistične mačke. –Mistične mačke.
Politične mačke. –Hinavske mačke.
Pisarniške mačke. Histerične mačke. Cinične mačke. Rabinske mačke.
In magične mačke.
Jellične pesmi za Jellice. Jellične pesmi za Jellice.
Jellične pesmi za Jellice, Jellične pesmi za Jellice …
Greš na bal? Na tvojem mestu ne bi šel. Zna biti nevarno.
Pravijo, da bo letos zmagal Macavity. –Macavity?
Edinstven vseh mačkonov.
Čudovit čarovnik,
vendar pošastno izprijen.
Zdaj ga vidiš …
Pridi.
Čarobno!
Kako ti je ime?
Ti je muca popapala jezik?
Victoria. –Victoria?
Gotovo imaš še kakšnega. –Še kakšnega?
Poimenovanje mačk je težavna zadeva.
Ni le igra, da si krajšaš čas.
Lahko si misliš, da sem zmešan kot štrena,
ko pravim, da morajo mačke imeti tri različna imena.
Prvo je družinsko, za vsak dan Recimo … –Peter.
Augustus. –Alonzo. –Ali James.
A mačke potrebujejo posebno ime,
svojsko ime in bolj dostojanstveno.
Kako naj sicer nosijo rep pokonci,
zavihajo brke na ponosno dvignjeni glavi?
Predvsem pa po tem ostane še eno ime.
Tega ne boste uganili.
Ni raziskave, ki bi ga prepoznala.
Mačka pa ve in ne bo ga izdala.
Za njeno globoko meditacijo
je razlog vedno enak.
Njen um razglablja o misli,
o misli o misli na svoje ime.
Na svoje neizrekljivo, izrekljivo, izrerekljivo,
globoko nedoumljivo edinstveno ime.
Ime, ime …
Gospod Mistoffelees, čarobni mačkon.
Jellice, pridite nocoj ven, pridite, ne bo vam žal,
za Jellice mesec sveti močno, Jellice pridite na mačji bal.
Jellice, pridite nocoj ven,
Jellice, pridite
na mačji bal.
Jellice se zberemo enkrat na leto
na mačjem balu, kjer se poveselimo.
Kmalu prišla bo glava plemena
in opravila izbiro med Jellicami,
ko bo Stara Deuteronomy tik pred zoro
v tišini, ki bi jo rezal z nožem,
razglasila, katera mačka se bo znova rodila
in se kot drugačna Jellica vrnila.
Tam zgoraj čaka Heaviside Layer,
poln čudes, ki jih bo videla le ena Jellica.
In Jellice sprašujejo, ker si upajo,
kdo bo to. –Kdo bo to?
Heaviside Layer? –Daleč zgoraj na nebu.
Od tam se bo najzaslužnejša mačka rodila v novo življenje.
Da bo, kar je od nekdaj sanjala, da bo.
Kako bo izbrana? –Seveda tako, da bo zapela pesem o sebi.
Kdo je in kaj počne.
Pridi. Pridi spoznat mačko, ki se nocoj poteguje za izbranko.
V mislih imam leno mačko.
Ime ji je Jennyanydots.
Njena dlaka je pisana,
s tigrovimi progami in leopardovimi pikami porisana.
Ves dan leži na stopnicah,
na pragu ali podlogi.
Leži in leži, leži in leži.
In to je lena mačka.
To je lena mačka.
Toda
ko vrvež dneva zamre, se delo lene mačke komaj začne.
Ko vsa družina zaspi, spodrecam krilo in se odtihotapim v klet.
Zelo me skrbi početje miši.
Nesramne so in ne prav vljudne.
Ko jih posadim v vrsto,
jih učim glasbo, kvačkanje in vozlanje.
Večerja in predstava pač.
V mislih imam leno mačko.
Ime ji je Jennyanydots.
Rada zvija vrvico zavese
in jo vozla v mornarske vozle.
Leži na okenski polici
ali povsod, kjer je gladko.
Leži in leži, leži in leži.
In to je lena mačka.
To je lena mačka.
Toda
ko vrvež dneva zamre, se delo lene mačke komaj začne.
Ščurke je treba zaposliti in jih od objestnega uničevanja odvrniti.
Iz tolpe zanikrnih tesel sem vzgojila disciplinirano četo
z namenom v življenju, za dobro delo dobijo nagrado.
Ustvarila sem celo hroščevsko parado.
Ščurki! Obrazi.
In zdaj še pika na i.
Zakaj hoče novo življenje? –Ne morem ostati v tej kuhinji.
Brez predrznosti!
Zato starim lenim mačkam trikrat hura,
brez njih gospodinjstva neurejena bi bila.
Trikrat hura … –Hvala, dragi moji.
Nekam staromodno je.
Ščurki plešejo in miši pojejo. No, miši so bile zelo dobre.
Še vedno pa je stara šola. –Ven.
Le svoje mnenje sem povedal.
Pravzaprav bi zadaj kaj pojedel. –Poberi se iz kuhinje. –Zaplešiva!
Rum Tum Tugger je čuden mačkon. –Čuden mačkon.
Če ponudiš fazana, hočem kokoš,
če daš me v hišo, bi raje stanovanje.
Če daš me v stanovanje, bi raje imel hišo.
Če me poženeš za mišjo, hočem le podgano,
če pa za podgano, bom raje lovil miš.
Hvala, Tugger.
Rum Tum Tugger je čuden mačkon.
Na noben klic od mene odziva ni.
Svojeglavo počne, kar se mu zdi.
In temu ni pomoči.
Rum Tum Tugger je strašno nadležen.
Če me spustiš noter, hočem ven,
vedno na napačni strani vrat sem.
Čim pridem domov, hočem spet ven.
Rad ležim v predalu, če pa ne morem ven, zganjam cirkus.
So ga ravno kastrirali? Te note so visoke.
Saj veš … –Rum Tum Tugger je čuden mačkon.
O tem nikar ne dvomite.
Svojeglavo počne, kar se mu zdi.
In temu ni pomoči.
Tudi jaz znam plesati kot on. Poglej. –Pokaži.
Lahko je. –Rum Tum Tugger je čuden mačkon.
Nesramen sem že iz navade.
Če ponudiš mi ribo, hočem pojedino,
če ribe ni, se ne bom zadovoljil z zajcem.
Nad smetano se zmrdujem,
ker mi je všeč le,
kar sam napaberkujem.
Victoria.
Nehaj se važiti.
Zato sem vedno do vratu v tem, kar pospraviš v shrambo.
Rum Tum Tugger … –Je strašno nadležen.
Rum Tum Tugger … –Ne mara crkljanja.
Če šivaš, pa ti skočim v naročje, ker rad mešam štrene.
Rum Tum Tugger je čuden mačkon.
Rum Tum Tugger ne mara crkljanja.
Ne bom mleka.
Mleko!
Rum Tum Tugger je čuden mačkon.
Ni treba, da naglas povem.
Svojeglavo bo naredil, kar se mu zdi.
In temu,
temu,
temu …
Hudo.
In temu,
temu
ni pomoči.
Opazite mačko,
oklevajoče se bliža
v svetlobi vrat,
ki se odpirajo vanjo
kot režanje.
Vidite, da je njen plašč
strgan, umazan od peska.
Kotiček njenega očesa, kot vidite,
je zasukan kot ukrivljena bucika.
In … –Preganjala se je po številnih mračnih krajih
blizu umazane ulice Tottenham Court.
Smukala se je po nikogaršnji zemlji
od puba do puba, pa naj bo Rising Sun ali Friend at Hand.
Zavzdihnil je poštar, se popraskal po glavi,
morala bi biti že mrtva, nekaj mi pravi.
In le kdo bi si mislil, da je to
glamurozna
Grizabella.
Glamurozna Grizabella.
Le kdo bi si mislil, da je to
glamurozna
Grizabella.
Kdo je to? –Bila je zvezda v Windmillu.
Potem pa je šla z Macavityjem. –In zdaj živi v pušči.
Dober večer.
O, ne. Poglej, kaj je privlekla mačka.
Ojej. Sestradana si videti. S praznim želodcem ne moreš na bal.
Upaš, da boš izbran? –Rad bi se spet rodil kot suhec,
da se bo lahko še enkrat zredil.
Vendar bo izgubil. –Kako si drzneš! Ne poslušaj je. –Ne poslušaj ga.
ker je navadna b … –Sem Bustopher Jones in nisem koščen.
Pravzaprav sem izjemno zavaljen.
Ne hodim po pubih, le po osmih ali devetih klubih,
saj sem z ulice St. James.
Vsi me pozdravljajo, ko grem po ulici
v svoji fini črnini.
Navadni mačkoni nimajo tako dobro urezanih hlač
in tako popolne suknje. Ja, že znaš. Dajva.
Pripravljena?
Pardon. Si ti Jennyanydots?
Ja. –Tvoje delo bi moralo biti na svetovnih odrih.
Ja. –Ta obraz pa na plakatih.
V vsem mestnem središču odmeva eno ime,
ime tega gizdalinskega mačka.
In vsi smo ponosni, ko nam pokima
Bustopher Jones z belimi gamašami.
Občasno obiščem klub starih šolnikov,
čeprav je proti pravilom,
da je maček član tam
in pri združenih višjih šolah.
Iz podobnih razlogov me med lovsko sezono
dobite pri Blimpu in ne pri Foxu. –Ne!
Pogosto sedim v živahnem Stage and Screen,
ki slovi po školjkah in rakcih.
Divjačina me preseli
k Pothunterju na sočne kosti.
Tik pred poldnem je ravno pravi čas …
To ne bo šlo, ne? Prav?
Poglej sebe in poglej mene. Veš, da sem občutljiv na svojo velikost.
Pa vendar me sramotiš.
To ti pravim. Poslušaj.
Sam me ne boš spravil gor. Zberiva še nekaj
mačk in poskusiva znova.
Ja. V redu. Dobro. Pripravljeni? In … Pet, šest, sedem.
Tik pred poldnem je ravno pravi čas … Ej!
da uletim na požirek pri Drones.
Hvala, Tugger. Če se mi mudi,
najbrž strežejo kari pri Siamese ali Gluttonu.
Če sem videti mrk, sem za kosilo v Tombu
jedel zelje, rižev puding in bravino.
V vsem mestnem središču odmeva eno ime,
ime tega gizdalinskega mačka.
In vsi smo ponosni, ko nam pokima
Bustopher Jones z belimi …
Bustopher Jones z belimi gamašami.
Tako Bustopher preživlja dneve.
V enem klubu –Ali drugem me najdete.
Ne čudi, da nam pred očmi
postaja vse bolj okrogel.
Vsak 10 kil imam, in tega ne lažem,
saj kile dodajam vsak dan.
A sem dobro ohranjen, ker upoštevam
rutino vsak dan, in pravim vam,
da sem še v formi in bom še dolgo živel.
Besede najkrepkejšega mačka.
Mora biti in je pomlad na Pall Mallu,
dokler Bustopher Jones nosi bele …
Bustopher Jones nosi bele … –Gamaše?
Macavity! –Ogamašeni maček.
Krasno.
Lačen? Tak si, kot da že dneve nisi jedel.
Privošči si. Poglej. Povohaj. Zelo okusno.
Daj, ogamašeni maček. Saj zmoreš.
Nepopisno.
Lahko pomagava? –Ne bi smela biti sama zunaj.
Nisem sama. S prijatelji sem. –S prijatelji?
Kaže, da so pobegnili in te zapustili. –Ne skrbi. Midva bova pazila nate.
Kajne? Pridi noter.
Mungojerrie … –In Rumpleteazer –Sva zloglasen mačji par.
Hrupna klovna … –Vsestranska komika … –Vrvohodca … –In akrobata.
Daleč naokrog sva znana, Victoria Grove pa je dom.
A to je le baza, saj sva nepopravljiva potepuha.
Znana sva v Cornwall Gardens, Launceston Placu in Kensington Squaru.
Malo več slovesa imava, kot ga par mačkov še prenese.
Ne slikaj.
Če je kletno okno priprto in je spalnica videti kot bojišče,
če je kakšen strešnik razmajan in streha ne drži vode …
Če so vsi predali razmetani in ne najdeš svojega puloverja …
Ali če po večerji ena od deklet … –Pogreši svoje lažne bisere …
Družina reče: –"Presneta mačka."
Mungojerrie je bil. –Ali Rumpleteazer.
Največkrat ostane pri tem.
Mungojerrie in Rumpleteazer sva zelo nadarjena čvekača,
učinkovita mačja vlomilca … –In mojstra praznjenja izložb.
Victoria Grove je dom. –Nimava redne službe.
Sva pa družabna in rada poklepetava s prijaznim policajem.
Živjo, policist. To sem ji kupil. –Kaj? –Počakaj.
Ko se je družina zbrala za kosilo, odločna, da ne bo niti ob kilo,
in čakala na pečenko s krompirjem in zelenjavo, je prišel kuhar …
In žalostno rekel: "Šele jutri bom spet pekel,
saj pečenke ni več."
Družina reče: –"Presneta mačka."
Mungojerrie je bil. –Ali Rumpleteazer.
Največkrat ostane pri tem.
Mungojerrie … –In Rumpleteazer … –Sva dobro delujoč par.
Včasih bi rekel, da kriva je sreča, drugič pa spet, da krivo je vreme.
Po hiši zdivjava kot orkan. –Nihče trezen pa ne bi mogel priseči.
Je bil Mungojerrie? –Ali Rumpleteazer? –Ali morda oba?
Ko iz jedilnice slišiš tresk ali iz shrambe glasen resk
ali iz knjižnice sliši se ping – šla je vaza domnevno iz obdobja Ming,
družina reče: –"Katera mačka je bila?"
Mungojerrie … –In … –Rumpleteazer.
In temu ni pomoči.
Že grem, Victoria.
Ne skrbi! Tam ostani.
Na, kuža. Prinesi.
Povsod sem te iskal.
Mislil sem, da boš zamudila prihod. –Kdo pa pride?
Stara Deuteronomy.
Kje sem?
Kaže, da sva na barki sredi Temze. –Kaj pa ti tukaj?
Nimam pojma.
Vse ščurke sem izgubila. –Ne morem biti na barki sredi Temze.
Na bal bi moral. –O, ne. Nikamor ne greš, ogamašeni maček.
Zmagati hočem, Tekmece pa imam raje priklenjene.
Growltiger. Zadrži ju tukaj.
Že dvakrat mi je rekel ogamašani maček.
Kot da je šala. Všeč mi je. Torej šala na njegov račun.
Kdo si pa ti?
Growltiger. Sem roparski mačkon, na barki se prevažam.
Najbojevitejši mačkon, ker se jih sprehaja tu okrog.
Od Gravesenda do Oxforda opravljam svoje nečedne posle.
In uživam v svojem vzdevku Strah Temze.
Aha, no, to se ne rima.
Ne moreš napačno izgovarjati le zato, da bi se rimalo. Pravilno izgovori.
Dobro, praviš, da si Growltiger? Ja, mislim, da razumem.
Popolnoma razumem, kdo si. Hvala, da si mi povedal.
Kje si bila?
Moja je. Še en trik se je sfižil.
Ravno pravi čas, da boš videla staro Deuteronomy. –Kdo je to?
Stara Deuteronomy že dolgo živi.
Živela je mnogo življenj zapored,
slovela je v pregovorih in v pesmih
davno pred kronanjem kraljice Viktorije.
Stara Deuteronomy je živela številna življenja.
Mika me, da bi rekel 99.
Njeno številno potomstvo uspeva in cveti,
ona pa je še na stara leta ponos vse vasi.
Ob pogledu na ta spokojni in mili obraz,
ko se greje na soncu na župnijskem zidu,
najstarejša prebivalka zahrope:
"Naj me koklja,
to res drži?
Ja, ne, aha, o, marička,
Res sem že zmedena, Vendar priznam,
Mislim, da je stara Deuteronomy."
Naj me koklja, to res drži?
Ja, ne, aha, o, marička,
res sem že zmedena, vendar priznam,
mislim, da je stara Deuteronomy.
Naj me koklja, to res drži?
Ja, ne, aha, o, marička,
Res sem že zmedena, vendar priznam,
mislim, da je stara Deuteronomy.
Naj me koklja, to res drži?
Ja, ne, aha, o, marička …
Nogé so majave, počasna sem že,
paziti moram nase.
Jellice se srečamo enkrat na leto in takrat opravimo izbiro.
Zdaj ko je glava Jellic prišla,
je družba Jellic lahko radostna.
Kdo bo? –Kdo bo?
Jellice, pridite nocoj ven. pridite, ne bo vam žal,
za Jellice mesec sveti močno, Jellice pridite na mačji bal.
Jellice smo črne in bele, Jellice nismo velike.
Jellice smo vedre in vesele, lepo je slišati naše mačje krike.
Jellice imamo vesele obraze in žareče črne oči.
Rade smo visokostne in svetla luna nas razvedri.
Jellice rastemo počasi, ostanemo majhne,
smo pa okrogle, a naša gavota, naš jig vas navdahne.
Ko se jellična luna pokaže, se nališpamo in kot vse naše mačke
se umijemo za ušesi in si zloščimo tačke.
Jellice smo črne in bele, Jellice smo srednje postave,
Jellice švigamo urno kot blisk, luna našim očem daje lesk.
Jellice smo črne in bele, kot smo že rekli, smo majhne,
v viharni noči v dvorani povadimo plesni korak.
Če pa sonce posije, lenuharimo, bi kdo dejal,
vendar nabiramo moči za jellično luno in mačji bal.
Jellice, pridite nocoj ven. pridite, ne bo vam žal,
za Jellice mesec sveti močno, Jellice pridite na mačji bal.
Jellice, pridite nocoj ven.
pridite, ne bo vam žal,
za Jellice mesec sveti močno,
Jellice pridite na mačji bal.
Žurka! S tvojim dovoljenjem, seveda.
Tišina
Niti koraka na pločniku.
Je luna izgubila spomin?
Smehlja se sama.
V soju ulične svetilke
se mi okrog nog nabira uvelo listje
in veter
začenja ječati.
Zdi se, da vsaka ulična svetilka
v usodo vdano le svari.
Nekdo zamomlja
in ulična svetilka zatrepeta.
Kmalu bo
jutro.
Spomin.
Sama v mesečini
se lahko nasmehnem ob misli na stare čase,
takrat sem bila lepa.
Spomnim se časov,
ko sem poznala srečo.
Naj spomin
spet zaživi.
Pojdi za mano domov,
če si upaš.
Ne bi vedela,
kam naj te vodim.
Naj tvegam,
ko ni nihče tvegal z mano.
In tako opazujem iz mraka, čakam, da začnem živeti,
brez spomina na lepoto.
Želela sem si le
biti zaželena.
Premlada, da bi tavala po mestu sama in žalostna.
Rojena v nič.
Ti imaš vsaj nekaj,
česar se lahko oklepaš,
podobe bleščečih dvoran, ki so meni zaprte.
Spomini so že davno izgubljeni,
Imaš pa vsaj čudovite duhove.
Moj dom ni tak, kot sem ga poznala in pričakovala,
a se počutim tako živo s temi fantomi noči.
Vem, da to življenje ni varno, je pa divje in svobodno.
Želela sem si le
biti zaželena.
Nikoli ne bom tavala po mestu sama in žalostna.
Rojena v nič.
Z njimi imam nekaj,
česar se oklepam.
Nisem vedela, da bom ljubila ta svet, ki so mi ga odprle.
Spomini so že davno izgubljeni,
zato bom plesala s temi čudoviti duhovi.
Spomini so že davno izgubljeni,
zato bom plesala s temi čudovitimi
duhovi.
Trenutke sreče
smo doživeli, a jih nismo razumeli.
Razmislek o pomenu povrne doživetje
v drugačni obliki.
Onkraj pomena, pripisanega sreči,
doživetje, obnovljeno v pomenu,
ni doživetje le enega življenja,
ampak številnih rodov,
ki niso pozabili nečesa verjetno povsem
nepopisnega.
Ti je dobro, dragica?
Nisva se še srečali, kajne? –Ne. Nisem iz teh koncev.
Zavrgli so me. –Ubožica.
Bi rada gledala, kako opravim izbiro? –Pa smem? –Zakaj ne bi smela?
Nisem Jellica. –Še ne.
Pridi, začeli bomo.
Gus. Gus, na vrsti si.
Hotel sem ti le zaželeti srečo. Obožujem tvoje delo.
Kako ti je ime? –G. Mistoffelees. Magični maček sem, veš.
Si kdaj živčen? –Ne, ne. Samo vaditi moraš, pa ne bo šlo nič narobe.
Trkam na les.
V Egipčanu še nisem nastopal.
Gledališki mačkon Gus.
Drži šape.
Gus v gledališču za vrati sedi.
Moral bi vam že povedati,
da je moje ime Asparagus, a to je nadležno izgovoriti na glas,
zato me običajno kličejo Gus.
Moj kožuh je oguljen, suh sem kot prekla,
imam paralizo, zato mi šapa drgeta.
A za mlada sem bil kaj čeden,
nisem pa več strah in groza miši in podgan.
Saj nisem več tak, kot sem bil v najboljših letih.
Nisem več slaven, kot sem bil v svojih časih,
a ko grem k prijateljem v njihov klub,
ki je tam zadaj, kjer je najbližji pub,
jih rad kratkočasim, če plača kdo drug,
z zgodbicami iz svojih zlatih časov.
Nekoč sem bil najsvetlejša zvezda odra,
Irving
in Tree sta moja soigralca bila.
Rad spomnim se svojih uspehov v dvorani,
ko me je publika sedemkrat klicala nazaj.
Rad pa povem, da je bil moja največja stvaritev
Firefrorefiddle,
hudoba z goličav.
Če kdo mi prinese šilce gina,
vam povem o svoji vlogi v predelavi East Lynna.
V Shakespearovi igri sem prišel kot naročen,
ker je igralec zatarnal, da je nepravi maček nedorečen.
Povem vam, teh muckov sploh ne učijo,
kot so nas, ko smo vsi poznali Viktorijo.
Ne zdresirajo jih v dober ansambel,
kdor skoči skozi obroč, že misli, da je angel.
Vam pravim, ko se popraskam ob kakšnih časih,
gledališče ni več, kar je bilo včasih.
Moderne predstave lahko so uspešne,
a kolikor slišim, že kar presmešne
v primeri si skrivnostnim trenutkom,
ko sem del zgodovine postal
kot Firefrorefiddle,
hudoba z goličav.
Lahko ponovim, veš.
Bravo. Bravo, Gus.
Lahko prosim za avtogram?
Da je Firefrorefiddle nocoj spet oživel,
je navdihujoče in grozljivo.
Naslednji kandidat je železniški mačkon Skimbleshanks.
Železniški mačkon Skimbleshanks,
mačkon železniškega vlaka.
Ob 23.39 po vsej progi završi, ko se nočni poštni odpeljati želi,
in vsi sprašujejo: "Kje je Skimble? brez njega vlak ne more odpeljati."
Vsi kondukterji, nosači in načelnik so ga iskali
in "Kje je Skimble?" spraševali. "Če ne pohiti, vlak ne odpelje."
Ob 23.42 s precejšnjo zamudo in potniki živčni, bilo je hudo …
Takrat sem prišel, se sprehodil v zadnji del,
ker sem delo s prtljago imel.
Enkrat pobliskne z zelenimi očmi in vsi vzkliknejo: "Signal odpri!"
In končno se odpeljemo na sever
severne poloble.
Železniški mačkon Skimbleshanks. Železniški mačkon Skimbleshanks.
Skimbleshanks, Skimbleshanks,
železniški mačkon Skimbleshanks,
mačkon železniškega vlaka.
Lahko bi rekli, da sem bil jaz šef, ki je vodil spalni ekspres.
Od strojevodij do kondukterjev in kvartopirskih nosačev,
vse imel sem na očeh, bolj ali manj.
Vedel sem, kaj jim gre po glavi,
zato sem strogo jih nadzoroval,
da veseljaki ne bi zganjali kraval. Vsi so tiho ob prehodu,
ko je Skimble na obhodu.
Z njim ni šale. –Sem mačkon, ki ga ne spregledaš gladko.
Ko se Skimbleshanks vkrca v vagon, v nočnem poštnem vse teče gladko.
Prijetno je, ko najdeš kotiček s svojim imenom na vratih
in je postelja postlana, tla pa lepo pometena.
Kondukter vljudno pokuka noter in veselo vpraša vse:
"Naj bo jutranji čaj … –Močan ali ne?"
Jaz pa ga tik za petami spomnim, kateri je pravi.
Skimble ne dovoli, da gre kaj narobe.
Ko zlezete v posteljo in med odeje,
pomislite, da je resnično lepo, ker z mišmi nobenih težav ne bo.
Za to poskrbi železniški mačkon, mačkon železniškega vlaka.
Železniški mačkon Skimbleshanks.
mačkon železniškega vlaka.
Pomaha vam z dolgim rjavim repom, ki pravi: "Nasvidenje!"
Spet se boste srečali na polnočnem poštnem.
z mačkonom železniškega vlaka.
Macavity.
Macavity je skrivnosten mačkon z vzdevkom Skrita šapa.
Je mojster zločina, se policiji ne pusti kot kakšna stara šlapa.
V obup je spravil Scotland Yard in še specialce,
saj ko na kraj zločina pridrvi, Macavityja tam že zdavnaj ni.
Macavity, Macavity, edinstven vseh mačkonov,
saj krši vse, kar je pravnih in težnostnih zakonov.
S svojim lebdenjem fakirje spravlja v šok.
Ko na kraj zločina pridrvi, Macavityja tam že zdavnaj ni.
Macavity je oranžen mačkon, Zelo visok in suh.
Na prvi pogled ga prepoznate po vdrtih očeh.
Razbrazdano čelo od vse tistih misli v njegovi obokani glavi.
Kožuh ima zanemarjen in prašen, brke pa nepočesane.
Z glavo niha sem in tja in giblje se kot kača.
Ko misliš, da zadremal je, je vedo pozore na vse.
Macavity, Macavity, edinstven vseh mačkonov.
Zloba v mačji podobi, pošastno izprijen.
Vidiš ga v stranski ulici ali pa na trgu,
a ko odkrijejo zločin, Macavityja že zdavnaj ni.
Na zunaj je spodoben,
a pri kartah goljufa,
odtisov njegovih šap
pa še Scotland Yard ne pozna.
Ko oropa shrambo, pobere ves nakit,
izmakne mleko, pekija zadavi,
raztrešči rastlinjak
in ograjo polomi,
je najbolj čudno to, da Macavityja tam že zdavnaj ni.
Macavity, Macavity, edinstven vseh mačkonov.
Ni še bilo tako prefrigano uglajenega mačkona,
za vse ima alibi in se roga predstavnikom zakona,
kadarkoli se zločin je zgodil, Macavity tam ni bil.
Pravijo, da vse mačke, znane po nečednostih,
Mungojerrie, Rumpleteazer, Griddlebone,
le delajo za tistega mačkona,
ki vse niti vleče v slogu … –Zločinskega Napoleona.
Macavity, Macavity, edinstven vseh mačkonov.
Zloba v mačji podobi, pošastno izprijen.
Vidiš ga v stranski ulici ali pa na trgu …
A ko odkrijejo zločin … –Macavityja …
Macavityja …
A ko odkrijejo zločin … –Macavitiyja že zdavnaj ni.
Ja!
Prišel je čas za izbiro.
Stara Deuteronomy, prosim.
Ker sem edini preostali kandidat
in očitno najboljši,
je … –Nikoli.
Izberem mačko, ki si zasluži novo življenje.
Mačko presojam po duši. –Saj ima dušo. –Veliko duše imam.
Goljuf si, Macavity.
Deuteronomy. –Grem v Heaviside Layer.
Zahtevam, da mi podeliš novo življenje. –Nikoli ne boš prišel tja.
Bomo videli. Growltiger, pošlji jo na desko.
Reci, da sem jaz, ali pa boš utonila v reki.
Nikoli ne boš moja izbira. –Zadnja priložnost. –Nikoli!
Kje je Stara Deuteronomy?
Kje je?
Ne veva. –Kje je? –Samo zabavala sva se.
Nisva vedela, da bo odpeljal Staro Deut.
Gotovo lahko kaj naredimo. –Ne moremo je pričarati nazaj. –Pa lahko.
Ja, lahko.
Čarovnik si.
Kaj? –Ideja ni slaba. Morda se splača poskusiti.
Ne morem. –Lahko bi poskusil.
Srečno.
Zmoreš.
Držimo šape
Lahko dobimo reflektor? –Prosim, ne sili me. –In tuš, prosim.
Največji čarodeji se imajo česa naučiti
iz čarovniške točke g. Mistoffeleesa.
In vsi pravimo:
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Sem tih in droben in črn od uhljev do konca repa.
Stisnem se v ozko razpoko, hodim po najožji planki,
v kupčku najdem karto vsako in spretno mečem kocke,
vedno vas prepričam, da lovite samo miši.
Poznam vse trike z zamaški in z ribjo pasto na žlici.
Pa iščete nož ali žlico z mislijo, da sta založena,
ta hip ste ju videli, zdaj pa ju ni,
prihodnji teden pa, glej, glej, zunaj na travi leži.
In vsi pravimo:
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Saj zmoreš.
Vedem se igrano in odmaknjeno, mislili bi, da sem plašen,
a moj glas so slišali na strehi, ko sem se doma grel ob ognju,
včasih me slišijo ob ognju, ko se sprehajam po strehi.
Vsaj vsi so slišali predenje, kar je neovrgljiv dokaz
o mojih magičnih močeh. Ne enkrat me je družina klicala,
naj pridem s trate v hišo, ko sem se skril in spal v kotičku z nišo.
Nedolgo tega je ta sijajni mačkon
iz klobuka pričaral sedem muckov.
Vsi pravijo:
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Prosim.
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Vsi pravimo: –Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Kaj takega!
Je že kdaj obstajal mačkon, tako brihten
kot magični g. Mistoffelees?
Vsi pravimo:
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Kot ti. –Kot jaz.
Kaj takega! Je že kdaj obstajal
mačkon, tako brihten kot magični g. Mistoffelees?
Gospe in gospodje, neverjetni magični g. Mistoffelees!
Ukanila me je. Prišel bom tja.
Prišel bom v Heaviside Layer. Zmagal bom. Boste že videli.
Pridi z mano.
Ne izzivaj nore mačje dame.
Firefrorefiddle!
Gus!
Hudoba z goličav!
O, ti hudoba.
Ob zori
vidiš roso na sončnici
in venečo vrtnico.
Vrtnice ovenijo.
Kot sončnica
hrepenim, da se obrnem proti zori,
čakam
na dan.
Zapoj.
Spomin.
Obrni obraz v mesečino,
naj te vodi spomin.
Odpri se, vstopi.
Če tam najdeš
spoznanje, kaj je sreča,
se novo življenje
bo začelo.
Spomin.
Sama v mesečini
se lahko nasmehnem ob misli na stare čase,
takrat sem bila lepa.
Spomnim se časov,
ko sem poznala srečo.
Naj spomin
spet zaživi.
Ožgani konci meglenih dni,
Postani mrzli vonj jutra.
Ulična svetilka je ugasnila,
še ena noč je minila,
še en dan zazori.
Zora.
Čakati moram na sonce,
misliti na novo življenje,
ne smem se vdati.
Ob zori bo tudi nocojšnja noč spomin.
In nov dan se bo začel.
Sončni žarki skozi krošnje poleti.
Neskončnost za masko.
Kot cvet, ko zažari zora,
spomin bledi.
Dotaknite se me.
Tako zlahka me zapustite
čisto samo s spomini
na moje sončne dni.
Če se me dotaknete,
boste razumeli, kaj je sreča.
Poglejte,
nov dan
se je začel.
Ti si izbrana.
Hvala ti.
Želela si si le
biti zaželena.
Da ne bi tavala po mestu sama in žalostna.
Pozabi vse svoje boleče spomine
In plesala boš s temi čudovitimi duhovi.
Gor, gor, gor mimo hotela Russell,
gor, gor gor, gor v Heaviside Layer.
Gor, gor, gor, mimo hotela Russell,
gor, gor, gor gor v Heaviside Layer.
Gor, gor, gor, mimo hotela Russell,
gor, gor, gor, gor v Heaviside Layer.
Gor, gor, gor, mimo hotela Russell,
gor, gor, gor, gor v Heaviside Layer.
Gor, gor, gor, mimo jellične lune,
gor, gor, gor, gor v Heavside Layer.
Gor, gor, gor, mimo jellične lune,
gor, gor, gor, gor v Heaviside Layer.
Gor, gor, gor! Heaviside Layer, priha …
Nepopisno.
Živa si!
Mistična božanskost
brezsramne mačkosti
je odmevala okrog katedrale.
Vivat!
Živela
večna
mačka!
Slišali ste za različne mačke.
Zdaj pa menim,
da vam ni treba razlagati,
da bi razumeli, kakšne smo.
Kar ste videli, vam pove,
da take smo, kot ste ljudje.
Videli ste nas pri delu in igri,
izvedeli vse o naših pravih imenih,
navadah in domu.
A kako bi vi na-govorili mačko?
Naj spomnim vas, ker to drži,
recite si, mačka pes ni.
Naj spomnim vas, ker to drži,
recite si, mačka
pes ni.
Pri mački, pravijo, počakaj,
molči, da te nagovori.
Po mojem le eno je treba narediti,
mačko moraš na-govoriti.
Pri tem ne smeš pozabiti,
ne mara preveč domačnosti.
Pokloni se, odkrij glavo
in na-govori jo tako:
O, mačka.
Preden bo mačka blagovolila
in se s tabo sprijateljila,
ji pokaži spoštovanje
s krožničkom smetane, lahko pa občasno dodaš
kaviar, jetrno pito, divjačino, lososa za plus,
saj zagotovo ima svoj okus.
Ko sčasoma vse to storiš,
jo po imenu na-govoriš.
Mačka upravičeno pričakuje
te dokaze spoštovanja.
In zdaj veste, kaj vam je storiti,
kako mačko na-govoriti.
Prepričana sem, da si resnično Jellica.
Prisrčna mačka.
Režija
Scenarij
Prevedla Tanja Borozan (Karantanija cinemas)
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija
Igrali so
MAČKE