Godmorgen, Isaac.
-Godmorgen. -Opdatering på panelet?
Det transfokale panel er online og midt i den sidste kollimation.
Kommandør LaMarr og jeg har en rapport klar om cirka 26 timer.
Hellere 28. Mindst. Vi er på Listak 2 i morgen tidlig.
Jeg vil gerne overvære ceremonien. Er vi alle inviteret?
Ja. Tilstedeværelsen af venner og familie
er lige så vigtig for Fornyelsen, som det er for en Ja'loja.
Hvor længe varer det typisk? Hvad går det ud på?
Når vi ankommer til planetens overflade, afklæder Klyden og jeg os.
Når vi er helt nøgne og forenet med vores naturlige omgivelser,
ligesom da vi blev født, flygter Klyden ind i skoven.
Kort efter følger jeg efter ham.
Hvis jeg fanger ham, nyder vi Den Seksuelle Akt blandt træerne.
Vores parringsløfter er dermed fornyet og helliggjort ifølge moclansk tradition.
-I kan vove på at græde. -Glem ham, Bortus. Det er smukt.
-Tak, kommandør. -Men jeg har et spørgsmål.
Hvis I begge ønsker at være sammen igen, hvorfor lader han dig så ikke fange ham?
Hvis jagten er falsk, bliver parringen også anset for falsk.
Sådan en taktik kan påvirke parrets bånd negativt i mange år efter.
Klyden vil prøve at flygte. Jeg skal tage ham.
I manglen af en ordineret moclansk præst
er jeg blevet bedt om at udføre Kazh'gahl-ritualet,
altså Fornyelsen af Parringsløfterne.
Ind træder de to, ud kommer de forenet.
Vi vidner skal bekræfte renheden af jagten.
Kazh'gahl-ritualet er helliggjort.
Vi er mager.
Vi sender kommandør Keyali kontaktkoden
samt et vindue for kommunikationen med forskerteamet.
De giver jer koordinaterne til forsyningsdroppet.
Jeg håber, det går dem bedre end forgængerne.
Må jeg anbefale, at I ikke sender kommandør LaMarr denne gang?
Tro mig, han vil ikke se Sargas Four igen, så længe han lever.
Det kan jeg forestille mig. Hold mig opdateret. Halsey slut.
-Mercer til broen. -Broen her.
-Sæt kurs mod Sargas Four. -Javel.
Anfør anmodning.
Vis alle data om de forskellige kulturelle traditioner for tilknytning.
Begræns søgningen til skikke fra Jordens historie.
Hun er klart min mest krævende patient.
Jeg tror, at folk som hende glemmer, at vi ikke er almægtige spåkoner.
-Vi er kun læger. -Det er din egen skyld. Du er for sød.
-Jeg skal måske rynke panden mere. -Ja.
Goddag, Claire.
Isaac. En dejlig overraskelse. Sid ned.
Om lidt, måske. Jeg har et meget vigtigt spørgsmål.
Hvad?
Vil du gifte dig med mig?
"UKENDT FREMTID"
Isaac, hvor i himlens navn kom det fra?
Og hvorfor gjorde du det foran halvdelen af skibet?
Kommandør Bortus' parringsritual
fik mig til at undersøge andre verdeners ægteskabsritualer.
Med en beregning af den gennemsnitlige kurtiseringsperiode for de biologiske,
og din alder taget i betragtning,
har jeg fastslået, at det er passende at formalisere vores pardannelse nu.
Hvad har min alder med noget at gøre?
De fleste i den menneskelige historie har fundet det bedst at gifte sig
før den fysiske forringelses begyndelse.
Godt, jeg er ikke er blevet fordærvet.
Isaac, folk kan og bliver gift når som helst i deres liv.
Men det vigtigste spørgsmål er, hvorfor du gerne vil giftes?
Som sagt er mine beregninger…
Glem dine beregninger.
Isaac, har du nogensinde tænkt over de praktiske udfordringer,
som tiden vil give os?
Uddyb.
Du bliver ikke ældre. Det gør jeg.
En dag er jeg død, men du vil stadig være her. Helt uændret.
Jeg mener, hvad føler du…
Hvad tænker du om det?
Hvis jeg kunne vælge mellem din fortsatte eksistens og din død,
så er det første bedst.
Det er meget sødt af dig,
men min død er en uundgåelig del af den menneskelige virkelighed.
-Hvad gør du så? -Måske udvælger jeg en ny mage.
For himlens skyld.
Og jeg vil naturligvis fortsat holde øje med dit afkoms velbefindende.
Ty og Marcus?
Ja, og dine mange efterkommere. Det bliver spændende at observere
den antropologiske udvikling af Finn-slægtslinjen over tid.
Ville du… passe på dem alle sammen?
Korrekt.
Jeg har aldrig ville giftes igen. Jeg var fint tilfreds med mine børn.
Hvorfor sagde du så ikke nej? Du sårer ikke hans følelser.
Jeg ved det ikke. Alene det, at han fik ideen…
er så sødt. Ville du gifte dig igen?
Måske. Hvis begge var lige opsatte på det.
Ed og jeg nåede til et punkt, hvor vi begge besøgte ægteskabet,
men ikke var fuldgyldige partnere.
Det vil jeg ikke igen. Måske var vi for unge. Jeg ved ikke.
Hør. Hvis mine andre venner overvejede ægteskab, ville jeg sige det her:
Ham, man gifter sig med, og ham, man lever sammen med, er ikke den samme.
Men det gælder ikke med Isaac.
Han vil passe på mine efterkommere. Hvad kan man sige til det?
Det er det smukkeste, jeg nogensinde har hørt.
-Du elsker ham, ikke? -Ja. Meget højt.
Så lad os lege "for og imod".
Fint. For:
-Han vil passe på mine oldebørn. -Stort for.
Hvis han binder sig nu, så forlader han mig aldrig.
-Er det "imod"? -Muligvis.
-Han er god i nødsituationer. -Ja. Han er klog og pålidelig.
Stærk som en xeleyaner.
-Han skændes ikke. -Nu kører det.
-Jeg vil giftes med ham. -Ingen følelser.
Det ved jeg ikke, hvad jeg skal sige til.
Det, vi oplevede i simulatoren…
Han elsker også mig.
Han har bare ikke maskineriet til at udtrykke det, som vi gør.
På den anden side: Og hvad så?
Ville alle ikke være mere lykkelige, hvis vi accepterede folk, som de var,
i stedet for at blive skuffede over, hvad de ikke er?
Kom ind.
I har travlt. Det kan vente.
-Nej, bliv! -Kom her!
Du er den eneste, der er ædru.
-Hvad foregår der? -Vi prøver at hjælpe Claire.
Jeg prøver at finde ud af, om jeg skal sige ja til Isaac.
-Så det er ikke bare et rygte? -Nej.
Jeg er nok ikke den bedste at spørge til råds om den slags.
Enig, men vi vil vide, hvad du synes.
Hvad med at spørge dine børn, hvad de synes, du skal gøre?
Du har været nyttig, ædru mand. Du kan gå.
Kursopdatering?
2,8 lysår til Sargas Four. Ankomst om 12 minutter.
Jeg ville ønske, at vi måtte høre musik heroppe.
Det ville få de lange ture til at gå hurtigere.
-Det er imod reglerne. -Det har jeg aldrig forstået.
Vi må ikke være midt i en fest, når en alarm lyder.
En dum grund. Så ville vi allerede være på tæerne. Klar til handling.
-Jeg modtager en besked fra Sargas Four. -Fra forskerne?
-Skulle vi ikke kontakte dem? -Jo.
Den er ikke fra vores team, men på en Unionsfrekvens. Måske en scanner?
Afspil.
Hallo? Orville? Kan I høre mig, Orville?
Hallo? Kan nogen høre mig?
Er det…
Lysella her. Orville, hvis I kan høre mig, så vær søde at svare.
Hallo? Kan nogen høre mig?
Hvis I hører dette, har jeg brug for hjælp.
-Orville, kan I høre mig? -På skærmen.
-Ed, er det en god… -En god idé? Det ved jeg ikke.
Værsgo.
Lysella, kaptajn Ed Mercer her.
Åh gud! Jeg kan ikke tro det! Går jeg fint igennem?
-Ja. Hvordan kontakter du os? -Jeg har prøvet i månedsvis.
Jeg må tale med jer. Det er meget vigtigt. Kan I hente mig?
Vi er faktisk på vej til din planet.
Gud, er I? Så må I altså hente mig. Kan I det?
Hun har jo set os.
Vi ses vel om lidt.
Godt. Vi ses snart.
Mercer slut.
Skal jeg så bare holde ind til siden, når hun vinker til os?
Gør med den, hvad I vil.
Selv hvis I tvinger mig tilbage, tager jeg den aldrig på igen.
Lysella, jeg tror ikke, du helt forstår, hvad det er, du beder os om.
Jo. Og jeg beklager endnu en gang for det med scanneren.
Jeg har aldrig stjålet noget før,
men da jeg forlod stedet her…
Jeg ville ikke afskære mig fra alt. Ikke efter det, jeg havde set.
Så i princippet søger du asyl.
Ja.
Typisk er folk, der søger asyl, ofre for forfølgelse,
eller også er de systemkritikere på flugt fra en undertrykkende regering.
Du har besøgt min verden. Er den regering ikke undertrykkende?
Det er nok snarere et ustabilt samfund.
Din planet er en udviklingsverden, som vi slet ikke må være i kontakt med.
I behøver heller ikke at tale med andre. Bare lad mig komme med jer.
Kaptajn, din ven døde næsten, fordi min planet stemte ham ud.
Det er kun blevet værre. Jeg har mistet to venner det seneste år,
fordi de sagde eller gjorde noget, Feedet ikke brød sig om.
Alle er bange og paranoide, fordi ingen stoler på hinanden.
Folk føler sig kun en del af noget større, når de deltager i en masseudstemning.
De holder kun sammen mod en fælles fjende. Jeg vil ikke tilbage.
Kom nu.
Jeg hjalp din ven, da han var i knibe. Hjælp nu mig.
Er der en lov, der forhindrer asyl fra et sted med kulturel kontaminering?
Ikke umiddelbart.
Lysella, hvis du bliver, kan du ikke tage hjem, når du vil.
Du er den eneste på din planet, der ved, at der er liv herude.
Unionen vil ikke have, at det problem, vi har skabt, bliver værre.
Kommandør, hvis du kunne vælge mellem din og min verden, hvad ville du så vælge?
Kommandør Grayson hjælper dig med at tilpasse dig skibet her
og livet som en del af Unionen. Hun er din guide, indtil du er på plads.
-Tak, kaptajn. -Velkommen til galaksen.
Du, John? Kaptajnen vil have dig med ned på Sargas Four.
Hvad?
Jeg driller.
Hvor sjovt.
-Du skulle have set dit fjæs. -Dit røvhul.
-Det var ondt, Gordon. -Du griner. Comedy-guderne har talt.
Jeg har ikke danset siden den hændelse. Det er da trist.
Sargas Four ødelagde det.
-Jeg hører, at pigen bliver? -Ja, de har vist givet hende asyl.
Så må jeg hellere takke hende igen.
-Hej, Isaac. -Goddag, løjtnant.
Kommandør, jeg har lavet en ny kalibreringsrutine for dysoniumdyserne.
-Den ligger i vedligeholdelsesdatabasen. -Godt. Tak.
Hvornår skal brylluppet stå?
Lige nu er vi end ikke forlovet.
-Hvad er problemet? -Dr. Finn har ikke besluttet sig.
Virkelig? Vi troede, at det var helt sikkert.
Informationsdelingen mellem biologiske er tit fyldt med unøjagtigheder.
-Det er nok for det bedste. -På hvilken måde?
Vil du høre min ærlige mening? Som ikke må forlade dette rum?
-Jeg synes, at du forhaster dig. -Forhaster mig?
Isaac, du har ikke kendt andre kvinder. At gifte dig uden at se mulighederne…
Senere i livet vil du måske føle, at du er gået glip af noget.
Seriøst?
Du kan prøve at date andre for at være sikker.
Vil du på date med mig?
Ikke mig, Isaac. Andre.
Lyt ikke til ham. Han er kyniker.
Hvis du elsker hende og vil giftes, så gør det.
Enig. De virker lykkelige.
Jeg siger det bare. Jeg har set ægteskaber gå i opløsning på grund af netop det.
Og mange har varet i årtier. Lad ham bestemme selv.
Denne diskussion har været meget oplysende. Tak.
Kaptajnen til besætningen. Vi forlader kredsløbet om lidt.
Hej, drenge.
-Hvad laver I? -Vi ser os forlade kredsløbet.
-Har I et øjeblik? -Ja da. Hvad er der?
Sæt jer ned.
Hør her.
Jeg ved godt, at det sidste års tid med Isaac har været svært.
Men jeg føler,
og det gør mange af os ombord, at han har forbedret sig.
-Er I enige i det? -Ja.
-Marcus? -Ja.
Godt.
Godt. Det glæder mig virkelig, fordi…
-Isaac… -Friede til dig.
-Seriøst? -Det er et lille skib, mor.
Fair nok. Men hør her, jeg har ikke sagt ja.
Hvorfor ikke?
Fordi I to er min familie.
Og jeg vil ikke gøre noget, der gør jer kede af det.
-På nogen måde. -Mor?
Isaac handlede rigtigt. Det ved alle.
Vil du gerne giftes med ham?
Ja. Det vil jeg virkelig gerne.
Hvorfor sidder du så her og taler med os?
Isaac?
Svaret er ja.
Modtaget. Jeg påbegynder de passende forberedelser.
Kom ind.
-Godmorgen, kommandør. -Hej, Isaac.
Jeg ønsker at være intim med dig.
Hvis du har tid, så kan vi gå på date efterfulgt af seksuelt samvær?
-Ret godt, hvad med dig? -Er det en bekræftelse?
-Nej. -I orden.
-Isaac til kommandør Keyali. -Nej, lad være med det.
-Keyali her. -Ignorér.
Isaac, hvorfor i himlens navn spørger du om det?
Du har lige friet til Claire. Hun har sagt ja.
Kommandør LaMarr har sagt,
at ved at begrænse mine romantiske interageringer og seksuelle samvær,
sætter jeg måske ægteskabets succes over styr.
Jeg tænkte nok, at det var sådan noget.
For det første er det ikke nødvendigvis sandt.
For det andet bør vi begge vende tilbage til pligterne
og aldrig tale om det her igen, okay?
Javel, kommandør.
-Grayson til infirmeriet. -Ja, kommandør?
-Er Claire der? -Hun er midt i et indgreb. Haster det?
Nej. Jeg taler med hende i eftermiddag. Tak.
Vent. Hvis ingen af jer skal have et job, hvorfor arbejder I så?
Det rette arbejde kan være tilfredsstillende af andre grunde end løn.
Det er pudsigt. Selv med al teknologien og alle de fremmede racer,
er det altid det, de nye har sværest ved at tilpasse sig.
Det er bare så basalt.
Man arbejder for at overleve. Gør man ikke, sulter man.
Sådan var det også på Jorden indtil opfindelsen af stofsynthesizeren.
Det var det absolut mest transformerende øjeblik i vores historie.
Når alle ens materielle behov ikke koster noget, ændres alt.
Hvorfor daser I så ikke bare hele dagen? Og laver ingenting?
Det er ikke ret velset i social sammenhæng.
Men primært, fordi det ikke er sjovt.
På din planet er penge valuta. I Unionen er det ens ry.
Så hvis man gør noget, der gavner vores samfund,
og man knokler for det, er man rig.
Og det kan gælde alt. At være en dygtig forsker,
en dygtig læge, kok eller tjener. Alt er værdsat.
Det er fantastisk.
Det kan også være, at man vil studere noget.
Lære alt om historie, fysik, litteratur eller kunst. For ens egen skyld.
Det er respektabelt.
Det eneste, der anses for fattigt, er et liv i ligegyldighed.
Så jeg må gøre, hvad jeg vil?
Ja.
Hvad med underholdning? Hvordan morer I jer?
Listen er uendelig.
Men har I film, for eksempel?
Vi har noget, der minder om det, som I på din planet kalder film.
Historiefortælling er eviggyldig. Men vi har noget, der er endnu bedre.
-Hvad? -Det vil jeg vise dig. Vær klar kl. 18.00.
-Jeg henter dig. -Okay.
-Alle tre tunger? -Ja.
-Hvor længe? -Cirka ti dage.
Hej. Undskyld, jeg afbryder. Må jeg lige tale med dig?
Jeg skal faktisk tale med dig.
-Skal du? -Ja.
-Beklager. Det tager kun et øjeblik. -Helt i orden.
-Du ved det jo nok allerede. -Ja.
-Du skal være min brudepige. -Nå. Virkelig?
Du er blevet min bedste ven i hele galaksen.
Jeg vil ikke have nogen anden.
Vil du?
Ja, selvfølgelig vil jeg det. Jeg er beæret, Claire.
Og jeg har det på samme måde.
-Hvor er jeg glad! -Også jeg.
Tak, Kel.
-Jeg troede, du ville spørge din søster. -Vi er ikke tætte lige nu. Lang historie.
Okay. Du har reddet min dag.
Dejligt. Vent. Hvad troede du, jeg ville fortælle dig?
Din forlovede inviterede mig ud.
Okay. Hvis det her skal holde i længden, så må vi have nogle regler på plads.
Modtaget.
Hvis vi er sammen, så er vi sammen. Forstået? Dig og mig.
Ikke dig, mig og Kelly. Ikke dig, mig og Talla.
Ikke dig, mig og Bortus. Kun dig og mig.
-Kan du holde dig til det? -Ja, Claire.
Det er ikke din skyld. Din maskinehjerne er bare for tillidsfuld.
Det er tydeligt, at jeg har begået en stor fejl.
Hvordan kan jeg forhindre fremtidige fejl af denne slags?
Det ved jeg.
LaMarr!
-Hvad så, Doc? Hvad laver du her? -Vi to skal tale sammen.
-Om hvad? -Min kommende mand er let påvirkelig.
Man skulle tro, at en klog mand som dig havde regnet det ud, men åbenbart ikke.
Ja, og det er ikke første gang.
Jeg så Isaac i pjaltet undertøj efter et af dine andre råd.
-Men jeg sagde ikke… -Jeg er ligeglad.
Hvis du nogensinde giver Isaac det mindste råd om noget privat igen,
om det så handler om cologne,
så kommer jeg herned og slår dig til plukfisk, din rod.
-Forstået? -Ja, forstået.
Godt.
Hvad fanden glor I på?
-Hold da op. Hvad er det her? -En miljøsimulator.
-Sejt. -Det er ikke det, du skal se.
-Vælg et program. -Mel'Mirrys-asteroiden. Indvendigt.
Hvor…
-Hvor er vi? -I simulatoren.
Den kan genskabe stort set alt, hvad man kan tænke sig.
Men det her er et virkelig sted.
Hvad er det?
Mel'Mirrys er en asteroide i Plakton-systemet.
Dets indre er dækket af vand.
Og de lysende tingester?
Det er kamalider. De er faktisk medlemmer af Unionen.
De kan ikke gøre tjeneste på et skib, da de ikke kan forlade deres habitat.
Men de er nogle af galaksens bedste matematikere.
-Hvordan… -Taler vi med dem?
-Ja. -De udsender soniske vibrationer.
Vi har særlige modtagere, der kan oversætte dem.
Ligesom flykerne på Xeleyah eller delfinerne på Jorden.
-Hvad? -Det går for stærkt, undskyld.
Se der.
Den holder alt på plads.
Den har en kerne af jernsilikat, som er spækket med radioaktive isotoper.
Varmen fra det radioaktive henfald holder asteroidens indre varm.
Findes der andre steder som dette i galaksen?
Steder, der får dette til at virke kedeligt.
-Løjtnant Malloy? -Det er mig.
Af mine analyser af, hvad en vielse mellem mennesker indebærer,
har jeg lært, at jeg skal vælge en forlover. Jeg vil bede dig om det.
-Vil du have mig som forlover? -Bekræftet.
Jeg er smigret, men hvorfor mig?
Alle data peger på, at forloveren skal holde en tale af humoristisk natur.
Store dele af besætningen mener, at du er sjov.
-Jeg vil også mene, at jeg… -Den kvalitet besidder jeg også.
Hvilken kvalitet?
På Moclus var min humor højt respekteret.
Moclus slår mig ikke som værende et sjovt sted.
Jeg vil klare opgaven godt.
Jeg beundrer din overbevisning.
Men jeg vil nu mene, at jeg er bedre kvalificeret.
Der er en meget fin balance mellem tonen
i spøgefuld kritik og oprigtighed.
Jeg har deltaget i en parringsceremoni. Det har du ikke.
Ja, men det er en menneskelig ceremoni. De skal ikke løbe nøgne gennem en skov.
Målet her er en anstændig forening, ikke et seksuelt overgreb.
Jeg bliver din forlover. Jeg holder talen.
I orden, kommandør. Jeg glæder mig til din deltagelse.
-Isaac. -Primær.
Hvad kan jeg hjælpe med?
-Jeg vil invitere dig til mit bryllup. -Uddyb.
Jeg vil invitere dig til at deltage i min vielse med dr. Claire Finn.
Hvad er en vielse?
En ceremoni, hvor en organisme vedkender sig sin hensigt om at servicere den anden
i hele deres fælles eksistens levetid.
Du beskriver slaveri.
Prøver de biologiske at trælbinde dig, ligesom vores byggere gjorde?
Negativ. Det er en fælles binding. Dr. Finn bliver min hustru.
Hvorfor har du brug for vores tilstedeværelse?
Det er sædvane, at de biologiske anmoder om, at andre biologiske deltager.
-Jeg prøver at følge deres skik. -En sær skik.
Bestemt. Dr. Finn har inviteret adskillige gæster.
Derfor forventes jeg at gøre det samme.
-Ønsker du, at alle enheder deltager? -Det virker rimeligt.
I orden. Så samler vi flåden.
En stærkt begrænset styrke bliver på Kaylon.
-Alle andre enheder deltager. -Modtaget.
Er det det her, der driver hele skibet?
Ikke hele skibet, kun motorerne og skjoldene.
Vi har endnu en strømkilde
til scannere, våben, mad, livsbevarende systemer, stofsyntese…
Alt.
Hvordan har du det?
Godt.
Det er overvældende. Især i forhold til din planet.
Undskyld, det skulle ikke lyde som en fornærmelse.
Nej, det er faktisk ret præcist.
Er det så slemt?
Der er jo ikke, fordi folkene er slemme. Det er de ikke.
Men når man har vænnet sig til, at tingene er så vanvittige,
er det svært at være på andre måder.
Alle er så vrede på hinanden.
Nogle har dem har ret til det. Men andre nyder bare at være sådan.
-Er du stadig glad for, at du rejste? -Ja.
Nej, altså…
Åh, jeg ved det ikke, kommandør.
Jeg har dårlig samvittighed.
Kald mig Kelly.
Dårlig samvittighed?
Jamen, se lige det her sted. Det er et Utopia.
Ingen fattigdom, ingen sult, alle behov er dækket.
I har en masse fremmede racer, der kan arbejde sammen i harmoni.
Ikke altid. Jeg fortæller dig om moclanerne på et tidspunkt.
I forhold til min verden er det her perfekt.
Hvis vi havde alt det her, kunne vi blive et bedre folk.
Sådan fungerer det ikke helt. Vend det på hovedet.
Man får alt det her ved at være et bedre folk.
Tro mig, din planet er ikke klar til en kvantekerne.
De vil nok sprænge hinanden i stykker.
Men når de lærer at arbejde sammen, leve sammen
og oprigtigt hjælpe hinanden med at vokse, så bliver det godt.
Første trin er at lære ikke at hænge sig i småting og fokusere på de større mål.
De er altid de samme.
Din planet har stadig brug for at finde jeres fællestræk.
Og det gør de.
Ikke mig. Jeg har fået det hele serveret.
En del af mig føler, at jeg svigter dem.
Jeg springer ud i faldskærm og vinker til mine døende venner.
Du er lidt for hård ved dig selv.
Har I bryllupper på din planet?
-Ja. -Det har vi også.
Talla og jeg holder Claires polterabend i næste uge. Tag med.
-Jeg vil ikke forstyrre, hvis… -Det gør du ikke.
Vi syntetiserer altid for meget alkohol, så vi har brug for hjælp.
-Så er du kommet til den rette. -Jeg vidste, at jeg kunne lide dig.
Du må gerne hjælpe med at arrangere det. Så har du noget at tage dig til.
Tak, kommand…
Kelly.
Vi er lidt bagud på diagnostikken, men panelerne er funktionelle.
Scanningerne kører med maksimal opløsning.
-Godt. Send Kelly en rapport, når du kan. -Javel.
Han kaprede det hele. Lige der. Foran alle.
Isaac bad mig om at være hans forlover, men Bortus overtog bare.
Det var det mest selviske og skamløse, jeg har oplevet.
Måske gør han det godt.
Seriøst? Tror du virkelig, at han ikke bommer for vildt?
Nej, det bliver katastrofalt. Men han vil selv, og hvis Isaac vil…
Isaac ved ikke, hvad han vil.
Eller jo, det gør han, og derfor bad han mig om at holde talen.
Bortus har en underlig, lusket længsel efter rampelyset.
Så bizart.
Han tror, at han er så karismatisk, at han har krav på et publikum.
Han tror, at han kan synge. Du er meget bedre, og hvis han ved det,
så prøver han måske at finde sig egen måde at få opmærksomhed.
Det kan man da kun have sympati for.
-Hvor god var jeg til dit bryllup? -Fantastisk.
Trak jeg ikke mange grin og et par tårer?
-Jo. -Jeg er så vred.
Hvis du skulle vælge, er du så mere eller mindre vred over det,
end over kaylonernes invasion af Jorden?
Det her.
Hey! Det er jo min sandwich.
Hvad fanden?
Den, jeg sendte ud i fremtiden for tre måneder siden med Aronov-apparatet.
Se lige!
Jeg vidste, jeg ville blive glad for at se den.
Jeg har det allerede bedre.
Det er kraftedeme en sær arbejdsplads, det her.
Vi har simulatoren indtil kl. 04.00, hvis vi vil.
Det er optimistisk.
Ja, vi kan ikke holde Claire vågen til efter kl. 01.00, men vi kan håbe.
Det er en polterabend, som hvem ved?
Nu det store spørgsmål: underholdning.
Det er ikke en typisk ceremoni, og det bør vi nok afspejle.
Hvad synes du, Lysella?
-Jeg synes bare det, som I synes. -Vi er åbne for forslag.
Men uanset hvad I vælger, så laver computeren det, ikke?
Ja.
Et glas vand.
Alene det kan ændre alt på min planet.
Bare én af de her synthesizere.
Kan I ikke hjælpe dem? Kan I ikke dele jeres teknologi?
Der er lande, der knap har rent vand. Det her kan redde millioner af liv.
-Så enkelt er det ikke. -Hvorfor ikke?
I kan bare flyve derhen og give dem en. Så hvorfor gør I ikke det?
For det første er det forbudt.
Vi må ikke bare droppe avanceret teknologi ned til dem som en gave fra himlen.
Det er sådan, vores retssystem ser på det. Som om vi leger Gud.
Og det går aldrig godt.
Men hvordan kan I have sådan noget og holde det for jer selv?
Vores verdener var klar til at bruge dem fornuftigt, da de blev udviklet.
-De var tilgængelige for alle. -Og kun sådan kan de ændre noget.
Hvis nogen var landet på Jorden i løbet af det 20. eller 21. århundrede
og havde givet os sådan noget, hvad var der så sket?
Så ville alle ikke have adgang til dem.
De rige og mægtige ville have udnyttet dem for at blive rige.
Nogen ville have brugt dem til deres egen fordel.
Ideen om, at alle skulle have lige meget ud af dem, ville ikke være faldet dem ind.
I ved ikke, at min verden vil være sådan. Det kan I da ikke sidde og bestemme.
Præcis. Vi skal ikke beslutte det.
Hvis vi tager fejl, kan vi gøre din planet meget værre.
Teknologi og samfundsetik er nødt til at gå hånd i hånd,
hvor den ene støtter den anden trinvist. Alt andet vil blive en katastrofe.
Tilbage til det sjove. Vi skal overraske Claire med noget særligt.
Ja. Brainstorm.
Jeg er faktisk lidt træt. Jeg tror bare, at jeg lægger mig.
-Sikker? -Ja, det er jeg. Men tak.
Det her er kedeligt. Total fiasko.
Ja, skulle det her ikke være vildt?
Han har læst på lektien. Det ligner virkelig det gamle Las Vegas.
Jeg har hørt, at mange mennesker er blevet fejret på denne måde.
Ja, men det er livløst, Isaac. Stemningen stinker.
Jeg har ikke sagt noget, men nu gør jeg.
Vi kan stadig nå at bytte. Jeg kan være din forlover.
Kommandør Bortus har påbegyndt sine forberedelser.
Forberedelser? Her er ikke engang et band.
Mine damer og herrer,
byd velkommen til kongen af rock and roll, Elvis!
Hurra! Hurra for dig! Hurra!
Stop, Klyden! Jeg må i gang.
Undskyld. Af og til bliver jeg revet med.
Her kommer der fire kvantebomber mere.
-Endelig! -Tak!
Skål for bruden!
Det kan være, at I kan holde mig vågen til efter kl. 02.00.
Sid ned, Claire. Vi har en overraskelse.
-Åh gud, hvorfor? -Sid ned, alle sammen.
Kelly og jeg skrev selv programmet, så gør jer klar.
Åh gud!
Nej!
Det er helt forkert!
Smid det!
Så forkert!
Kommer Lysella?
-Det tror jeg ikke. -Er hun okay?
Jeg tror, at hun har sværere ved at tilpasse sig, end hun troede.
Jeg håber, at vi gjorde det rette, da vi lod hende blive.
-Hvad skulle I ellers gøre? -Det er bare…
Åh gud.
-Jeg forlænger simulatoren til kl. 05.00. -God plan.
Det var alt. I kan gå nu.
Kom ind.
Hej. Vi savnede dig i aftes.
Ja, det er jeg ked af.
Hvad er der?
Kelly, jeg…
Jeg må vist tage hjem.
Sid ned.
Jeg kan ikke det her. Det føles ikke rigtigt.
Jeg føler mig egoistisk.
-Hvorfor? -Jeg flygtede.
Jeg overlod alle, jeg kender, til lidelserne.
Hvorfor fortjener jeg det her? Hvad gjorde jeg for at være undtagelsen?
Det var vilkårligt.
Men jeg vil tro, at kommandør LaMarr er ret glad for, at det var dig.
Nogen kalder det, du føler, for overlevelsesskyld.
Jeg…
Jeg må pakke.
Hvad synes vi?
Den anden. Halsudskæring er for høj.
Ja, måske.
-Kaptajn? -Den er flot.
Kan du bedre lide den anden? Vis mulighed B.
-Den er også flot. De er begge flotte. -Hold nu op.
-Er Kelly ikke bedre til… -Jeg vil høre din mening.
-Vælg den, du kan lide. -Hun vil have din mening.
Det er min mening. Jeg kan lide dem alle. Hun ser godt ud i alt. Er det skidt?
Nej, men sagt i al respekt, så er det ikke til nogen nytte.
Fint. Jeg er ikke til nytte. Må jeg så gå?
-Hej. Har I et øjeblik? -Ja.
Hold da op. Jeg er vild med den kjole.
-Det var præcis det, jeg sagde. -Du sagde det på en mere generel måde.
-Jeg sagde det præcis, som Kelly gjorde. -Lysella vil hjem.
-Jøsses. -Hvad er der sket?
Den korte version? Hun føler, at hun svigter sin verden.
Hun lever blandt stjernerne, mens alle, hun kender, er blevet i sølet.
-Hun kan ikke leve med det. -Er det ikke for sent?
Hvad synes du, Ed?
Hun var her længere denne gang. Hun har set meget mere.
Ja. Men det er stadig bare en historie, når hun kommer hjem.
Du har været sammen med hende, så lad mig spørge:
Hvis du skulle afgøre det selv, hvad ville du så gøre?
Pigen er bare forvirret.
Hun er ung, og hun troede, at hun valgte et eventyr,
men hendes samvittighed kaster en våd klud i ansigtet på hende.
-Hvad med risikoen? -Efter min mening?
Hun er ingen ingeniør. Hun arbejdede på en café.
Hun kan ikke tage hjem og bygge en simulator, fordi hun har set en.
Hun kan beskrive den, men det kan alle forfattere nok også.
Selv hvis nogen troede på hende, ville de selv skulle regne alt ud.
Sørg for, at hun ved, at det er slut. The Orville er ikke et krydstogtskib,
der samler hende op, hvis hun skifter mening igen. Hun skal være sikker.
Det klarer jeg.
DÆK E
Alle ombord. Klar til afgang.
Tak, endnu en gang. For alt.
Pas på dig selv.
Farvel.
Lysella?
-Hvad? -Må jeg se i din taske?
-Hvorfor? -Det ved du vist godt.
-Kelly? -Åbn tasken, Lysella.
Jeg kan overtale dem og gøre det rigtigt. Jeg sørger for, at de ikke udnytter…
Uanset hvad, har jeg ikke tilladelse til at lade dig forsøge.
Giv mig scanneren.
Synthesizere, miljøsimulatorer, scannere. Ingen våbenspecifikationer.
-Point for det. -Jeg vil bare hjælpe.
Kom med mig. Jeg vil vise dig noget.
Vælg et program.
Gendel 3, cirka år 2235 ifølge standardkalenderen.
Dette er tredje planet i Gendel-systemet, cirka 600 lysår fra din planet.
Den ser ikke meget anderledes ud.
Nej.
Men de nåede til dette niveau af industrialisering cirka 200 år før jer.
Sådan så deres verden ud i starten af det 23. århundrede.
Spol frem til år 2240.
Det her er Gendel 3 fem år senere.
Hvad skete der?
Vi kom.
Da de tidlige Unionsudforskere rejste ud i rummet,
teede de sig mere som missionærer end observatører.
Ikke i religiøs forstand. De ville ikke omvende nogen, bare hjælpe.
Da de nåede til Gendel 3,
fandt de en splittet verden, der truede med atomvåben
og kontinenter opdelt af statsgrænser.
Så de landede.
De præsenterede sig selv, deres teknologi, alt.
De troede, at det var det rette.
De ville hjælpe planeten med at springe det grimme vokseværk over,
som alle verdener skal igennem.
Men de kunne ikke styre det.
Stater kæmpede mod hinanden, og krige brød ud overalt,
fordi de alle ville bruge fremskridtene til personlig vinding og politisk magt.
De udslettede sig selv på fem år.
Ni milliarder mennesker. Døde.
Derefter blev der indført nye love.
Det blev strengt forbudt at begå kulturkontaminering.
De ville bare hjælpe.
Du kan tage hjem, hvis du vil.
Men du kan ikke trække dem ind i fremtiden. Det skal de selv.
Kaptajn, scanninger opfanger en stor flåde, der nærmer sig i kvante.
-0,29 lysår væk. -Identificér.
De lader til at være kaylonere.
-Hvor mange skibe? -Cirka 4000.
Åh gud, vi er blevet snydt. De kommer!
-Kaptajn. De er mine bryllupsgæster. -Hvad?
-Isaac, inviterede du hele planeten? -Bekræftet.
Dr. Finn, kom til broen.
Talla, giv hovedkvarteret besked, så ingen går i panik.
Javel.
Vi bliver kaldt.
På skærmen.
Primær. Sikke en overraskelse.
Vi kommer for at deltage i vielsen.
Isaac, der er ikke plads til dem alle i simulatoren. Er du vanvittig?
Primær, vi kan desværre ikke finde plads til jer alle.
Men vi kan arrangere en transmission til jeres skibe.
Det er tilfredsstillende.
Og tillykke, Isaac.
Tak, Primær.
Det er så sødt. Jeg er glad på deres vegne.
Ja. Jeg er så spændt.
Sid ned.
Et at de største privilegier, som altid har været en kaptajn forundt,
siden dengang skibsrejser begyndte,
er at have æren af at forene to mennesker i ægteskab.
Claire og Isaac har været hos os længe.
Vi har set deres bånd udvikle sig og vokse gennem gode og dårlige tider.
Og deres bånd har overlevet det hele.
Bruden og gommen har skrevet deres egne løfter.
Claire?
Nogle kvinder lukker øjnene og drømmer.
Andre åbner dem og håber.
Drømme er det, man selv skaber.
Håb lader universet vælge for en.
Jeg er glad for, at jeg åbnede øjnene.
Du har påvirket mig på en måde, som intet menneske har kunnet.
Jeg glæder mig til at tilbringe resten af mit liv med dig.
Isaac?
Jeg er ude af stand til at gengælde din kærlighed.
Men den eneste gang, jeg har begået en fejl,
var i de 21 timer, syv minutter
og 14 sekunder, efter du afsluttede vores pardannelse.
Jeg kan ikke opleve ømhed.
Men jeg foretrækker ikke at opleve fejl.
Det er muligt, at du kan sikre min fortsatte effektivitet.
Isaac, tager du Claire, som hos dig står, til din ægtehustru?
Ja.
Claire, tager du Isaac, som hos dig står, til din ægtemand?
Ja.
Med Den Planetariske Unions bemyndigelse
kan jeg nu kalde jer for ægtefolk.
Du må kysse din brud.
-Hej, Lysella. -Tillykke, doktor.
Tak. Hvordan har du det?
-Bedre. -Det var et svært valg.
Det glæder mig, at du bliver.
Det bliver en stejl læringskurve, men jeg har den rette underviser.
Hun skal nok klare den. Se hende som min lillesøster.
-Har du mødt kaylonerne? -Nej.
-Jeg kan præsentere jer. -Det vil da være interessant.
Kom.
Bare vent, til du ser resten.
Fantastisk. For et år siden sprængte vi hinandens flåder i stykker, og se nu.
Jeg tænkte det samme. Skørt, ikke?
-Broen til kaptajnen. -Værsgo.
Fartøjet er fortøjet. Hun er på vej ned til jer.
-Herligt. -Hvad gik det ud på?
En lille overraskelse.
-Alara! -Claire!
-Hej, Isaac. -Tænk, at du er her.
-Overraskelse! -Hej.
-Du kom. -Velkommen tilbage.
-Godt at se jer. -Kom du så langt for vores skyld?
-Du er som familie for mig. -Mange tak.
Jeg beklager, at jeg ikke nåede vielsen. Jeg var til konference.
Du arbejder med taktisk parametre for xeleyanske forpostdesigns? Tillykke.
Der er lang vej, før det bliver godt, men det går hurtigere end ventet.
-Hej. -Hej, Talla.
Passer du på min gamle plads?
Den har fået et par nye ridser, men ellers ligner den sig selv.
Alara, jeg ved, at du har begrænset tid uden for tyngdekraften hvert år,
så det betyder meget, at du er her.
Og du kom lige i tide til at se det hele køre af sporet.
Hvad mener du?
Må jeg få jeres opmærksomhed?
Jeres opmærksomhed!
Stille!
Jeg holder nu bryllupstalen.
En bryllupstale for mennesker består af en række spøgefuld kritik
efterfulgt af oprigtighed.
Det fortalte jeg ham. Ordret. Sikke noget pis.
Dr. Finn.
Mange fra besætningen har i det skjulte rynket panden over jeres pardannelse.
De tror ikke, at den holder.
Spøg til side, jeg ønsker dig det bedste.
Isaac.
Du forrådte os.
Dine handlinger forårsagede mange skibes tilintetgørelse og mange menneskers død.
Spøg til side, tillykke med dagen.
Hvor er han god.
Dr. Finn, jeg tror ikke på, at en kunstig livsform kan opfostre dine børn.
Han vil nok fejle.
-Spøg til side… -Kommandør Bortus.
Tak for din velforberedte tale.
Jeg vil gerne høre, hvad løjtnant Malloy har at sige.
Løjtnant.
Okay.
Ja.
Undskyld mig.
Skal vi give Bortus en hånd?
Hurra!
Godt så.
Jeg tager over.
Bare jeg havde forberedt noget, men jeg gør mit bedste.
Det er en stor dag. Og en lykkelig dag.
Der venter mange store omvæltninger for Claire og Isaac.
Jeg starter med at ønske dem tillykke med nu at bo 50 meter tættere på hinanden.
Man kan vist roligt sige, at ægteskabet bliver let,
sammenlignet med det, vi har været igennem sammen.
Men du er jo gift med Isaac, så måske ikke.
Vel?
Claire er min læge og har set mig nøgen.
Alligevel gifter hun sig med en anden. Det er utrolig fornærmende, men…
Jeg bukker mig for sejrherren. Flot klaret, Isaac.
Jeg gør det kort, for jeg ved, at kaylonerne
har 1000 lysår hjem, og de fleste af dem har drukket.
Men jeg vil lige nå at sige,
at I begge betyder meget for hele besætningen.
Vi har tjent sammen, vi har grinet sammen,
og vi skylder alle sammen hinanden vores liv.
Så når to af os finder kærligheden,
mærker vi den alle sammen. Og det er noget ganske særligt.
Så…
Jeg ønsker jer et langt og lykkeligt ægteskab.
Jeg ved, at det bliver en succes.
Og hvis ikke, så er Isaac 100% genanvendelig.
Skål for jer begge. Skål.
Skål!
Ja!
Gordon!
Nej. Okay.
Okay.
Gordon, det var smukt.
Vil du synge for os?
-Lige nu? -Ja. Ikke?
-Ja. -Kom så, Gordon.
Okay.
Fint nok.
Må jeg låne den?
Syng en sang, Gordon!
Tekster af: Mille Dyre Egegaard