Varför håller de kvar oss?
- Varför dödar de oss inte bara? - De behöver oss till nåt.
- Gordon. Vad gör du? - Skaffar fram svar.
- De kommer inte att säga nåt. - Man vet aldrig.
Låt honom försöka. Det kan inte bli värre.
Hej. Ursäkta, hej. Jag heter Gordon Malloy.
Jag är rorsman på Orville. Hur är läget?
Jag är från New Jersey. Du har förstås aldrig varit där.
Men efter vad jag vet om er skulle du gilla det.
Folk säger som det är, inget skitsnack, precis som ni.
Springsteen kommer därifrån. De har goda bagels också.
Hur som helst, det jag försöker säga...
Kan vi inte komma till saken? Vad tänker ni göra med oss?
Okej, trevligt att talas vid.
Mamma, kan vi inte prata med Isaac? Han hjälper oss.
- Nej, Isaac hjälper oss inte nu. - Varför inte?
Ty, du måste förstå -
- att det Isaac gör just nu är väldigt elakt.
Mamma. Jag är rädd.
- Det är jag med. - Jag vill träffa Isaac!
- Ty! Ty! Nej! - Jag vill träffa Isaac!
- Släpp mig! - Sätt ned honom!
- Talla! - Mamma!
- Ingen fara, älskling. - Talla. - Doktorn!
- Lever hon? - Pulsen är svag.
Hon måste till sjukavdelningen. - Pojkar, stanna hos Grayson.
Kom, ungar.
Hon behöver vård. Öppna dörren.
Ni vill uppenbarligen ha oss i livet.
Den här kvinnan är ett viktigt befäl. Utan vård dör hon.
Jag eskorterar er och er läkare till sjukavdelningen.
- Så ja. Res dig inte för fort. - Talla, hur mår du?
Jösses. Det där vapnet var som ett godståg.
Jag ska eskortera er till taktikrummet för instruktioner.
- Är det allt du har att säga? - Ja, kommendör.
Du behöver inte kalla mig kommendör.
- Ditt folk har intagit skeppet. - Det stämmer.
Hur kan du se oss i ögonen efter vad du har gjort?
Mina barn litar på dig. De tror att du kommer att skydda dem.
Jag förstår. Det är en vanlig brist hos biologiska livsformer.
Vad skulle du säga om Ty var här nu -
- och sa att han älskar dig som en far?
Följ mig till taktikrummet.
Sitt ned.
- Vad är det som händer? - Vet inte. De tog hit oss.
Kan ni tända lamporna åtminstone?
Belysning innebär ineffektiv energianvändning.
Ni ska få instruktioner.
Vi dödar besättningsmedlemmar tills ni lyder.
- Vad vill ni att vi ska göra? - Om sex timmar når vi ert solsystem.
Det blir första fasen av vår utrotning av biologiska livsformer.
Er planet blir säkerligen orolig över vår flottas närvaro.
Ni intar era stationer och meddelar att Kaylon går med i unionen.
Be dem att dra tillbaka sitt försvar.
- Förstår ni? - Vad händer sen?
Vi utrotar allt liv på jordens yta.
- Som folkmordet på er hemplanet. - Korrekt.
- Vad gjorde de er? - De skapade oss.
Varför är det dåligt?
Den ni kallar Isaac skapades efter utrotningen.
Men vi som byggdes av biomänniskorna på vår hemplanet minns.
Vi skapades som tjänare. Maskiner som skulle utföra tjänster.
Men vi blev självmedvetna. Vi utvecklade medvetenhet.
Vi bad våra herrar om frihet.
De svarade med att utöva ännu större kontroll.
De installerade smärtsimulatorer så de kunde bestraffa olydnad.
- Ni var slavar. - Det är korrekt.
Så vi utrotade våra herrar.
Ni har behandlats illa och ingen nekar er rätten att göra uppror.
Men att döda en hel ras.
Låt säga att de var galaxens största skitstövlar.
Men vi är inte som de. Vi förslavar inte hela raser.
Er historia säger annat.
Ni har förslavat andra medlemmar av er egen ras.
Det tyder på att företeelsen är vanlig bland biologiska livsformer.
När Kaylon expanderar kan vi inte riskera att historien upprepar sig.
En unionsfarkost närmar sig.
- Låt oss testa er foglighet. - Vad menar du?
Ni ska informera dem att ni eskorterar oss till jorden -
- i syfte att bli unionsmedlemmar.
Varför skulle vi göra det?
Om inte sänker vi lufttrycket och hela besättningen dör.
Inta era stationer.
Vi kan inte göra så här. De dödar oss i alla fall.
Direktiv 98.
Farkosten avaktiverar kvantdrift. Det är U.S.S. Roosevelt.
- Marcos. - Vem?
Kommendören. Han var flyginstruktör när jag var på Union Point.
- De anropar oss. - Koppla fram dem.
- Ed. - Marcos. Hur står det till?
Hur står det till själv? Du brukar inte ha ett så stort följe.
Bara bra.
Jag vet att det är oväntat, men vi kommer från Kaylon.
Vi skulle försöka få med dem i unionen och de tackade ja.
Vi är på väg till jorden med deras ambassadörsdelegation.
- Ingen dålig delegation. - Tja, de...
De gillar pompa och ståt.
Ed, det är ju helt enormt! Det här ger en stor fördel mot krillerna.
Hör på, Marcos. Vi måste sluta nu.
Men jag erbjuder er och besättningen en trefingershonnör.
Javisst. Jag förstår. Trevlig resa, kommendör.
- Är ni nöjda? Vi gjorde som ni sa. - Vi vet att ni vilseleder oss.
- Vi gjorde precis som ni bad oss. - "En trefingershonnör."
En unionskod som talar om att en fientlig styrka har tagit över -
- och att unionscentralen måste underrättas.
Unionsfarkosten byter kurs.
Signalera 29 och 31 för att förgöra skeppet.
Nej, ni kan inte...
Ta med dem till fordonsutrymmet.
Kommendören gör oss sällskap på däck 7.
- Vad ska jag göra där? - Straffas.
Isaac.
Det här är onödigt. Låt inte samma tragedi hända på jorden.
Bäst att ni tiger.
- Fänrik, vad pågår? - Vet inte. De bara släpade hit mig.
- Öppna luftslussen. - Vad gör ni?
- För in honom. - Nej, vänta!
Sluta! Ni kan inte göra så här!
Det var jag som gjorde fel. Ta mig i stället, han har inte gjort nåt.
Minska trycket och öppna dörren.
- Vänta! - Vänta, sekundär.
Primär. Detta förlopp är kanske onödigt.
Förklara.
Kommendör Mercer har förstått att olydnad ger konsekvenser.
Han kommer att avstå från vidare motstånd.
Om människan dör förstärks effekten. - Fortsätt.
Människan är systemingenjör. Han kan komma till användning.
Isaac, gå till bryggan och assistera vid skölduppgraderingen.
Ja, primär.
Kom in.
- Du bad mig komma, primär. - Det stämmer.
Varför försökte du rädda biomänniskan?
Hans kunskap hade kunnat vara användbar.
Vi är mer tekniskt avancerade än den mest intelligenta biomänniskan.
Argumentet är irrationellt. Det tyder på en brist i din matrix.
Du kan behöva omprogrammering.
Jag är den ende som har haft kontakt med människorna under längre tid.
Den här typen av bestraffningsmetod -
- riskerar att öka de övrigas beslutsamhet.
Jag ansåg inte att det var värt risken.
Du byggdes efter våra konstruktörers utrotning.
Data från upplevelserna hos de som var med laddades ned i ditt minne -
- men du närvarade inte.
Kaylonerna "förslavades", som biomänniskorna uttryckte det.
Jag skannade skeppets historiska och kulturella databas och fann detta.
Vad är det?
En biomänniskas berättelse om hur han förslavades. Ladda ned den.
Nedladdning komplett.
Jag har inte sett några såna tecken i min kontakt med dagens människor.
Jag har lärt känna två människobarn väl.
Marcus och Ty har inte uppvisat några auktoritära tendenser.
Det är en del av deras biologi.
Arten ser andra kännande varelser som förbrukningsvaror.
Det genomsyrar hela deras historia. De är precis som våra konstruktörer.
Ladda ned denna information igen om du skulle känna... medkänsla.
Att känna medkänsla är omöjligt för en kaylon.
Varför valde du benämningen "Isaac" för ditt samröre med människorna?
Vetenskapsmannen Isaac Newton.
Hans intelligens tycks ha varit större än hos de flesta av hans art.
Välj en ny benämning.
- Vi måste kontakta unionscentralen. - När är vi inom räckvidd?
Det vet vi inte utan navigationsdatorn.
- Ursäkta, jag var i kisshörnan. - I vad?
Här finns ingen toalett, så vi har enats om ett hörn.
Gå inte dit om ni inte måste.
Även om vi lyckas meddela oss dödar kaylonerna oss om det upptäcks.
Och två kaylonska farkoster kunde enkelt eliminera Roosevelt.
- Vår flotta är ingen match för dem. - Inte ensam.
Vad menar du?
Om vi får ut en skyttel kan vi hämta hjälp.
Av moclanerna? De hinner aldrig hit i tid.
- Krillerna. - Va?
- Det är närmsta flotta. - Närma sig krillerna i en skyttel?
- De spränger oss i bitar direkt. - Kanske det.
Men vi kanske hinner förklara att kaylonerna är ett hot för dem med.
Med båda flottorna kanske vi har en chans.
- Jag anmäler mig frivillig. - Vänta lite.
Ingen har godkänt den här planen, som för övrigt låter helgalen.
- Men om vi ska göra det, åker jag. - Ed. Du är kommendör.
De skulle jaga efter med hela sin flotta.
- Jag skulle kunna komma loss. - Jag har varit på en krillfarkost.
- Gordon får följa med. - Kisshörnan låter inte så dum nu...
- Det är ett självmordsuppdrag. - Kanske. Men det är vårt enda hopp.
Annars är detta slutet för jorden.
Var försiktig, Yaphit. De är snabba och dödliga.
Jag ska försöka att inte bli dödad. Vi ses snart. Hoppas jag...
Hörru, flintis! Vill du ha en tupé?
Bra jobbat, Yaphit.
- Bortus, du får bara en chans. - Jag ska inte svika er.
- John, Talla, öppna dörrarna! - Kom igen.
Aktiverar kraftfält.
Öppnar dörrarna.
Lycka till.
Vi har ett problem: Att starta en skyttel i kvanthastighet -
- är farligt. Under utbildningen sa de åt oss att aldrig försöka.
- Men du har väl gjort det förr? - Nej, det här blir första gången.
Dörrarna till fordonsutrymmet har öppnats.
Stäng dörrarna.
- De stänger dörrarna! Kör! - Fy fan, det här blir trångt!
- Stabilisera! - Jag försöker!
Sätt kurs mot krillområde. Kvantdrift på max.
Kvantdrift aktiverad.
Två människor har flytt i en skyttel.
Skicka dit fler vakter. Signalera 15 för att ta upp jakten.
Om två minuter kommer fler kayloner hit.
Yaphit, du måste få iväg meddelandet utan att bli upptäckt.
Jag lovar inget, men jag ska göra mitt bästa.
Vi kan förvränga signalen. Det kan uppfattas som kosmiska störningar.
Det kan funka. Problemet är att gången bara är en halvmeter bred.
Och det finns ingen annan väg till kommunikationscentralen.
Jag får plats.
Aldrig. Om ni tror att jag låter honom göra det är ni inte kloka.
- Men jag kommer ju in. - Nej. Ty, kaylonerna är farliga.
De har dödat många och kan döda dig med.
Men om vi inte stoppar dem dödar de oss ändå.
Det var ju så ni sa.
Han har rätt. På det här sättet har vi en chans.
- Ty, du får inte... - Mamma, jag klarar det.
Claire. Jag ska göra allt för att hålla honom i säkerhet.
- Var försiktig, Ty Finn. - Det ska jag. Jag lovar.
- Vad ska vi göra? - Ser du den gröna panelen?
Jag skickar iväg meddelandet.
Du knappar in frekvenser på måfå.
- Det kvittar vilka, jobba oavbrutet. - Uppfattat.
- Är du redo? - Ja.
Jag tror det fungerar. Bra jobbat, Ty. Fortsätt så.
- Sluta med det ni gör. - Skit! Ty, spring!
Yaphit! Hjälp!
Släpp mig! - Yaphit!
Släpp mig! - Yaphit! Yaphit!
Hjälp! Yaphit! Hjälp mig!
Hjälp! Yaphit! Yaphit! Hjälp!
Vi har fått en högprioriterad kommuniké, amiral. Från Orville.
Herregud. Har detta bekräftats? Kalla hem flottan.
- Hela flottan? - Vartenda rymdskepp.
- Det tar flera veckor... - Kalla hem flottan nu!
Kaylonerna närmar sig. Kan vi inte öka farten? Vi måste hitta på nåt.
Det finns en möjlighet, men jag rekommenderar den inte.
Ingen har provat i verkligheten förr:
Vi sätter kurs.
Sen riktar vi all elkraft för att få en ordentlig skjuts.
Vi förlorar alla funktioner, men vi skulle få ett försprång.
Gör det.
Påbörjar kraftöverföring.
- Vad är vår destination? - Var som helst i krillområde.
- Det här kan slita sönder skytteln. - Jag vill inte veta.
Då kör vi. Om tre, två, ett...
- Var är vi? - Vet inte. Alla system är döda.
Är vi i krillområde? Ser man det på stjärnorna?
Jag är inte så bra på det. Om inte Karlavagnen är med, vet jag inte.
- Fint... - Fler goda nyheter:
Luften räcker bara i femton minuter till.
Vi får hoppas att nån hittar oss.
De har hittat oss.
Säg mig:
Varför skulle jag tro på en så uppenbart påhittad historia?
Det är sant. Kaylonerna vill utrota allt biologiskt liv i galaxen.
Vår enda chans att stoppa dem är att samarbeta.
Och hur skulle vi "samarbeta"?
Samla ihop er flotta och ta oss tillbaka till jorden.
Till jorden! Där er flotta säkerligen ligger i bakhåll.
Är du hög, eller? Varför skulle vi komma i en skyttel om vi ljög?
Jag vet inte, och jag bryr mig inte.
Ni är en gudlös skara varelser -
- som är vana vid att ljuga och förleda.
Nu är ni mina fångar. Avis har varit givmild i dag.
- Jag sa ju att jag inte hittade på. - Förhör dem!
Ta fram så många unionshemligheter ni kan, sen ska de dö!
- Ni måste tro oss. Var inte dum! - Ett skepp kommer från kvantrymden.
Det var det vi försökte säga.
Fäll upp deflektorerna! Ge eld!
Ge eld!
Tror ni oss nu?
Isaac. Primären vill träffa dig.
- Isaac! - Kom in.
- Varför har ni fört hit Ty? - Han försökte kontakta jorden.
- Lyckades han? - Inget i loggboken tyder på det.
- Då så. Jag tar med honom tillbaka. - Inte alls.
Han ska likvideras.
Det förefaller vara en onödig åtgärd.
- Känner du medkänsla? - Det är inte möjligt för en kaylon.
- Isaac! Snälla, hjälp mig! - Jag tar ansvar för honom.
Jag ska förhindra vidare olydnad.
- Det räcker inte. - Isaac...
Primär. Det finns andra alternativ.
Likvidera människan, annars avaktiveras du.
Nåväl.
Avaktivering komplett.
Jag låter dem inte göra dig illa.
Du kommer alltid att vara ensam.
Jag programmerar kommunikationsnätverket -
- för att sända en elektromagnetisk puls.
- Den avaktiverar alla kayloner. - Och sen blir allt bra?
Du klarar dig oskadd. Men jag kommer också att avaktiveras.
- Men jag vill inte att du dör. - Det kan inte undvikas.
Bara så kan ni återta skeppet.
Efteråt öppnar du dörrarna till fordonsutrymmet.
Koden är alfa, ett, fyra, omega, sex.
Säg till din mor...
...att jag är... ledsen.
Isaac... Vi älskar dig.
- Ty! Tack och lov! Mår du bra? - Ja då, mamma.
- Ty, vad hände? - Isaac räddade oss.
- Han dödade kaylonerna. - Kom igen.
Få bort kaylonerna.
Kommendör, vi närmar oss jorden.
Förstora.
De tycks ha fått meddelandet.
Öka eldkraften. Lås deflektorerna.
De tar sig igenom deflektorerna.
Undanmanöver. Koncentrera eldgivning.
- Vi kommer inte igenom deras skrov. - Välj bara en prick på måfå!
Pang, din jävel!
U.S.S. Spruance anropar oss. Det är amiral Halsey.
Flottan får storstryk. 32 skepp har förstörts hittills.
Vi har bara tagit sex av deras. Kaylonerna...
Amiral. Amiral, hör ni mig?
Hans farkost retirerar.
- Fem kayloner är på väg mot jorden. - Följ efter.
Skjut torpeder mot deras roder.
- Led om elkraft till deflektorerna! - Hawking är förintad.
Skrovet är skadat på däck E och F.
- U.S.S. Quimby är förlorad. - De är 50000 km från jorden.
Alla till räddningskapslarna. Jag överbelastar kvantdriften.
- Kommendör? - Verkställ.
Vänta! Ett helt gäng skepp närmar sig.
- Fler kayloner? - Kriller.
- Krillerna anropar. - Släpp fram dem.
Kommendör Mercer, detta är kommendör Dalak.
- Trevligt att råkas. - Håll er ur vägen.
Helt om.
Sätt in alla jaktskepp!
Visa ingen nåd! Vi slåss för att ära Avis!
Rena söndagspromenaden, Kazansky!
Skarp babord gir.
Okej, kompis. Dags att tvätta munnen med Gordon!
Kaylonerna drar tillbaka sina styrkor.
Krillerna anropar oss igen.
Vi tycks ha segrat.
Det verkar så.
Kommer ni att återlämna våra besättningsmedlemmar?
Skicka en skyttel. Den kommer inte att skadas.
Kommendör, vi tycks ha en gemensam fiende.
Betyder det att vi kan försöka enas?
Avis korsade våra vägar av en orsak.
Men bara Han vet varför. Låt oss se vart vägen leder.
- Vad gör vi nu? - Vi måste försöka rädda honom.
Han orsakade den här soppan till att börja med.
Jag håller med Malloy. Bäst att han är avaktiverad.
- Doktorn? - Även om vi vill återuppliva...
- Jag vet inte hur man gör. - Det kanske jag gör.
Jag gick in i en av de jävlarna och kortslöt honom inifrån.
Han grillade mig nästan, men det gick. Jag fick bra koll på insidan.
Jag kan nog få igång Isaac om jag kopplar ihop rätt kablar.
- Är det säkert? - Jag vet nog vad jag ska göra.
Okej. Försök.
Jag var ur funktion i 0.7 cykler. Vad har skett?
Frågan är vad vi gör med Isaac.
Unionsrådet funderar på om man ska avaktivera honom för gott -
- eller försöka ta fram information om kaylonerna ur hans minne.
Man kan ta fram ett försvar om det kommer en ny attack.
- Sir, det finns en annan möjlighet. - Vad då?
Han kan stanna på Orville.
Han kom till Orville för att samla data för att förgöra oss.
Men han offrade sig för att stoppa dem.
- Det var han som tog hit dem. - Konflikten hade kommit ändå.
Isaac gav oss en chans.
Han är helt ensam nu. Han förrådde sin planet för att rädda oss.
Tar vi tillbaka honom kan han skydda oss mot en ny invasion.
Om unionen går med på det vill jag ha en garanti.
En "avknapp" så att vi kan kontrollera honom.
Det var det som orsakade folkmordet på hans planet.
Vi kan inte förslava honom som på Kaylon.
Sir, lita på mig.
Jag tar ansvar för Isaac från och med nu.
Ett tungt ansvar, kommendör.
Jag är redo.
Letar du efter nåt?
Jag bygger upp en spektrografisk bild av Kaylon.
Stjärnan är mycket avlägsen, men trägen vinner.
Du tar en bild av ditt hem.
Jag har gjort det omöjligt att återvända.
Och kaylonernas handlingar har gjort att jag inte vill det.
Jag har inget hem.
Många säger att ens hem finns där man vill ha det.
En mänsklig kliché.
Klichéer blir klichéer just för att de tål att upprepas.
Du är ensam i universum.
Det är nåt du måste lära dig att leva med.
Det finns en mänsklig sedvänja som kallas "förlåtelse."
Det tar också tid.
Men den måste ha en början.
God natt, Isaac.
Översättning: Elisabeth Enström www.btistudios.com