Slå den!
Jeg gjorde det nå.
Urettferdig! Du vinner alltid.
Som forventet. Min intelligens overgår deres.
- Det er ikke moro. - Hvorfor sier du alltid det?
- "Min intelligens overgår deres." - Fordi det er sant.
- Ja, men folk blir lei seg. - Det burde ikke være skam -
- i å anerkjenne intellektuell underlegenhet.
Det er kun et faktum. Enkelte skapninger er mer intelligente.
Jeg er mer intelligent enn dere.
- Men det er ikke snilt. - Det er irrelevant.
- Hei, mamma. - Beklager at jeg er sen.
Flere på sykestua enn vanlig.
- Takk for at du passet monstrene. - Bare hyggelig.
Fascinerende skapninger verdt et studium.
Jeg omtaler dem ofte i rapportene til Kaylon.
- Er du for den greia? - Greia?
- Det vi snakket om i morges. - Bekreftet, doktor.
Sett dere, unger. Det er noe vi vil snakke med dere om.
Vi har ventet til riktig tidspunkt å fortelle det på.
Det er ikke noe vi tar lett på.
Isaac og jeg er et par.
- Jeg visste det. - Å?
Alle vet det. Jeg lurte på når du skulle si det.
- Hvor lenge har du visst det? - Seriøst? Det er et lite skip.
- Så hva synes dere? - Vi elsker Isaac!
- Marcus? - Vi vil bare at du skal ha det bra.
Og alle på skolen synes Isaac er kul.
Usikkerheten var visst feilrettet.
Hvordan har jeg hatt slik flaks?
Dere er de beste barna en mor kan be om.
Isaac!
- Isaac! - Isaac, hører du meg?
Mamma, hva er det med ham?
Ingen elektriske svingninger, ingen kjemiske reaksjoner.
Har han livstegn, ser jeg dem ikke.
Vi vet ikke mye om kaylonsk fysiologi, om det kan kalles det.
Vi trenger en manual. Ellers blir det skudd i mørke.
Vi tok en diagnose over hele skipet.
Ingen spenningsstøt, datavirus eller noe som kan forklare det.
Hva med utenfor?
Det er ikke noe uvanlig i dette området.
Jeg tar ham til ingeniøravdelingen. Åpne ham og grav litt.
Ingen racerbil, men en bevisst skapning. Og han er min pasient.
- Pasienten ser litt død ut. - Isaac er ingen biologisk organisme.
Vi vet ikke hvordan de definerer død.
Hva vet vi om dem i det hele tatt?
Jeg fortsetter. Men vi må kanskje innse -
- at hva som driver Isaac er utenfor vår forståelse.
- Mercer til Keyali. Få Halsey. - Ja, sir.
Det kan bli vanskelig, Ed.
Kaylonerne slipper ingen nær planeten sin.
Man kan ikke bare dra dit.
De sendte Isaac for avgjøre om de vil bli med i unionen.
Det går ikke med en død diplomat.
Han har sendt rapporter. Vi er ikke helt fremmede.
Isaac er medlem av mannskapet. Vi bryr oss om ham.
De som kan hjelpe er på Kaylon.
Det er ingenting å gjøre på Orville?
Se for deg moren din sette opp et stereoanlegg.
Jeg forstår.
Det er en god grunn til å banke på.
Svarer de, kan det oppstå en mulighet til å inngå avtalen.
- Unionmedlemskap? - Det ville vært en seier.
Vi trenger en sterk alliert mot Krill.
Deres teknologi er langt overlegen vår.
- Er det et ja? - Kaylon er langt fra unionrom.
Utenfor vår rekkevidde.
Dere må klare dere på egen hånd.
- Forstått. - Lykke på reisen, kaptein.
- Mercer til broen. - Bortus her, sir.
Sett kurs for Kaylon med kvantedrift.
- Sir, sa du Kaylon? - Ja.
Isaac, du kommer snart hjem. Mamma sa vi skulle på en tur.
- Han hører deg ikke. - Jo.
Vennene dine fikser deg.
Så kan du gifte deg med mamma og bli vår pappa.
Ty, vi vet ikke om han kan fikses.
Kaylon er nok veldig kult.
Når du er bedre, kan du vise oss huset ditt.
Det er sent, gutter. Det er skole i morgen.
Mamma, kan jeg bli her? I tilfelle han våkner.
Jeg lover å si fra. Si god natt.
Ser deg i morgen.
God natt, Isaac.
Jeg elsker deg.
Ikke forlatt meg.
- Vi nærmer oss Kaylon-systemet. - Underlysfart.
Vi er langt hjemmefra.
Før oss inn.
Ikke så imponerende.
- Åpne en kanal. - Kanal åpen.
Kaptein Mercer på stjerneskipet Orville.
Vi beklager å komme uanmeldt.
Men dette er et nødstilfelle.
Utsendelsen deres sluttet å fungere...
- Vi mister hovedkraften. - Skjold opp.
Taktisk styring svarer ikke.
Kaptein, vi blir skannet.
Dette er nok kreftfremkallende.
- Kraften er tilbake. - Jeg fikk landingskoordinater.
Greit. Da ser vi hva som er dere nede.
Landet. Vi står stabilt.
Sikre systemer. Motorer av. Forbered styrbord luke.
- Talla, åpne en kanal. - Kanal åpen.
Dette er kaptein Mercer. Vi har landet på koordinatene -
- og avventer instrukser.
Gå ut og fortsett til overflaten.
- Ta utsendelsen med. - Ja.
- Dr Finn. Er pasienten klar? - Ja, kaptein.
Jeg er Kaylon Primary. Velkommen vil vår verden.
På vegne av Planetunionen er vi beæret.
Dere er heldige som lever. Vi bekreftet deres identitet -
- få sekunder før vårt forsvar ville ødelagt skipet.
Vi visste det var en risiko, men hadde ingen annen utvei.
Utsendingen, Isaac, er livløs. Vi vet ikke hva som er galt.
- Vi håpet dere kunne reparere ham. - Utsendingen er ikke skadet.
- Den ble deaktivert. - Hva mener du?
Enheten dere kaller Isaac ble bygget -
- for å observere og evalere deres art og andre biologiske.
- Forskningsoppdraget er fullført. - Dere bare skrudde av?
Primitivt, men korrekt utsagn. Enheten blir tilpasset på nytt.
Om dere har lest Isaacs rapporter, vet dere noe om oss mennesker.
Primitive biologiske organismer.
Kanskje, men følelsene kan bli ganske kompliserte.
Vi knytter oss til ting og folk.
En kognitiv defekt.
Da kan dere nok forstå hvorfor Isaac betyr mye for oss.
- Denne enheten kaller vi en venn. - Isaac er en våre beste offiserer.
- Vi vil ikke miste ham. - Dere venter her.
Jeg var ute av drift i 32,7 sykluser. Vennligst forklar.
Du ble deaktivert. Ditt oppdrag i unionfartøyet er fullført.
- Da er en avgjørelse tatt. - Ikke enda.
- Hva er status for Orville? - Mannskapet ville reaktivere deg.
De antok at du ville ønske å forbli der.
- Er de på Kaylon? - Korrekt.
Kapteinen vil snakke med deg.
Er det stoler på planeten? Eller...
Isaac! Takk og lov!
- Hvordan føler du deg? - Optimalt, doktor. Takk.
Vi var så bekymret. Guttene blir så glade for å se deg på beina.
Vi kan ikke takke dere nok.
Det tjener forholdet mellom mennesker og kayloner.
Så dere har tatt en avgjørelse om unionen?
Utsendingens data blir fortsatt analysert.
Vi tillot dere å komme for å kunne evaluere dere direkte.
- Vi har mange ubesvarte spørsmål. - Vi svarer på det vi kan.
Isaac, vi savnet deg. Er du klar for å jobbe videre?
Jeg kommer ikke tilbake.
Hva?
Min tid på fartøyet var lærerikt og minneverdig, -
- men oppdraget er fullført.
Dette er min hjemverden. Det er her jeg hører til.
Isaac, du har skapt et hjem på Orville også.
Skal du bare forlate alle du kjenner? Meg også?
Jeg var alltid kjent med at oppdraget ville avsluttes.
Bruk litt tid til å tenke på det.
- Vi holder et sete varmt... - Enheten har svart.
Ja. Han har vel det.
Skulle du ta farvel med Ty og Marcus?
- Hvorfor? - Fordi de er glade i deg.
Du skulle observere. Observerte du ikke det?
Kan du ikke komme i noen minutter og late som du bryr deg?
Isaac!
- Jeg visste det gikk bra. - Vi trodde du var død.
- Bare deaktivert. - Hva er forskjellen?
Når en enhet har utført sitt oppdrag stenges den av.
Men du er våken nå.
Din mor og Mercer overbeviste Kaylon Primary om å reaktivere meg.
- Kan du spille med oss i kveld? - Det blir ikke mulig.
Jeg vil informere om at jeg forlater Orville.
- Du drar? - Korrekt.
- Hvor lenge? - Jeg kommer ikke tilbake.
Men du skulle bli vår nye pappa.
Vår samhandling har latt meg samle mye adferdsdata.
Takk for muligheten til å observere søskendynamikken.
- Mamma? - Du hørte ham, Ty.
Oppdraget er over. Han vil bli hjemme.
Da vil jeg også bli! Jeg vil ikke at du skal dra.
Kapteinen og Grayson snakker med Kaylon-lederne.
Kanskje de blir med i unionen. Da kan dere holde kontakten.
- Kanskje vi kan besøke. - Hva om de ikke blir med?
Husk å innta daglige næringsmidler og lyd deres mors ordre.
Jeg forventer at dere modnes til kompetente og produktive voksne.
Isaac!
Unionen ville dratt nytte av vår deltakelse.
- Men vi ser ingen fordeler for oss. - Hvorfor så sikker?
Det er milliarder av planeter, og vi har bare kartlagt en brøkdel.
Dere vil ta del i en voksende allianse -
- med romfartssamfunn som ønsker å utforske.
- Man vet ikke hva dere vil finne. - Alt vi trenger er på Kaylon.
Vi har identifisert farer ved analyser av Isaacs data.
På deres planet har milliarder blitt drept som følge av krig, -
- slaveri, folkemord og forfølgelse.
Grådighet, individualisme og konkurranse -
- har vært samfunnets bærebjelker.
Ut fra deres historie -
- ville det vært uvettig å alliere oss med så destruktive skapninger.
Vi har ikke så godt rulleblad. Men dette er historie.
Dere svinger mellom perioder med opplysning og tyranni.
- Kan dere bevise at det er over? - Unionen er bevis nok.
Over 300 planetmyndigheter sikrer sammen -
- at ingen av dem påfører andre sin vilje.
Vi er likeverdige.
Ble vår utsending behandlet som likeverdig?
Isaac? Selvsagt.
Kan du da forklare mannskapets hån?
Ifølge rapportene ble Isaac stadig fornedret og ydmyket.
En gang ble kranieskallet vansiret av prosteser.
"Herr Potethode".
Fortalte han om det?
Var ydmykelsen ment å glede dere?
Nei! Altså, det var jo morsomt. Men ingen ville såre noen.
Isaac ville lære om humor. Vår styrmann prøvde å hjelpe.
Isaac kuttet av hans bein. Alle gjorde nok feil.
Vi vil bare forstå deres prinsipper. Vi må tre varsomt.
Å åpne vår verden vil få store følger.
Jeg forstår. Men jeg håper dere forstår -
- at til tross for våre kognitive defekter står vi sterkere sammen.
Vi vil vurdere tilbudet.
- Gikk det bra? - Jeg vet ikke.
- De visste om Herr Potethode! - Vi får sparken.
Løytnant, hvor skal vi?
Du kan ikke forlate skipet uten å følge prosedyre.
Jeg har fratredt min stilling.
- Hva gjenstår? - Dimmiteringsrutiner.
Jeg kjenner unionens reglement.
- Slikt finnes ikke. - Dette er litt på siden.
Overraskelse!
- Du skulle sett uttrykket ditt. - Vi vil savne deg, Isaac.
- Vil du ha kake? - Jeg ikke trenger organisk næring.
Denne er ikke organisk. Til og med små kakeøyne.
- Jeg forstår ikke dette. - De er her for din skyld.
- De vil ta farvel. - Ja, det minner meg på noe.
Kom igjen.
Du ville aldri spurt hvorfor
Mitt hjerte er så skjult
Jeg kan ikke leve på en løgn lenger
Jeg ville heller såret meg selv
Enn å få deg til å gråte
Det er ikke mer å si
Bare farvel
- Bortus, en kakebit? - Ja.
- Men ikke den biten. - Hva er galt med den?
- Jeg vil ha en hjørnebit. - Du fleiper nå?
- Nei. Gi meg en hjørnebit. - Fordi du vil ha en blomst?
Ja. Gi meg en hjørnebit før noen kommer...
Bortus, ta litt kake.
Takk. Jeg hater denne festen.
Isaac, jeg vet at jeg snakker for alle når jeg sier -
- at vi ikke bare mister flåtens beste vitenskapsoffiser, -
- vi mister også en god venn.
Vi håper vi gjorde et godt inntrykk. For du imponerte oss.
Uansett hva dere velger angående unionen, -
- har du alltid et hjem her.
- Tale! - Kom og si noen ord.
- Jeg kan ingen taler. - Søk i databasen.
Kom igjen, Isaac!
Jeg vil si takk til dere alle.
Jeg ønsket mer enn noe å oppnå deres respekt.
Jeg kan ikke nekte for at dere liker meg.
Akkurat nå liker dere meg.
- Vent! - Hallo, doktor.
Jeg vet at du skal dra. Få litt tid til å si det jeg vil si.
Jeg er forbannet på deg.
Men jeg vet at du er bygget slik. Så jeg forstår.
Jeg ville bare at du skulle vite -
- at selv om det ikke betyr noe for maskinhjernen din-,
- vil jeg si at tiden vi hadde sammen, og din tid med guttene, -
- ville jeg aldri vært foruten.
Du har vært viktig i vårt liv. Takk. Jeg...
- Ta vare på deg selv, Isaac. - Jeg kan ikke dele dine følelser.
Men jeg setter pris på det.
Gi ham den.
Jeg laget denne til deg.
Jeg og Marcus, og du og mamma. Så du husker oss.
Dataene fra Orville lagres i min minnekjerne.
Jeg vil ikke glemme dere.
- Ty! - Jeg går.
Ikke mye i dag. Motorene er av, -
- så Lamarr vil tømme fotonmanifolden.
Alle hadde det fint på festen.
Hva var den xelayanske drikken til Talla?
- Jeg vet ikke, men jeg spydde. - Jeg også!
- Vi kunne gjort det sammen. - Det får bli neste gang.
- Broen til kaptein. - Mercer her. Vær så god.
Dataene fra skanningen av planetoverflaten -
- viser sfæriske objekter på den sørlige halvkule.
De ligner ikke noe annet vi har sett på Kaylon.
De er store og de er mange. Flere kommer hver time.
- Hva tror dere? - Skanningen går ikke gjennom.
Men de gir fra seg enorme mengder tetastråling.
Man ser det i store partikkelvåpen.
- Kanskje forsvarssystemet. - Hvorfor lager de flere?
Fortsett å skanne, men diskret. De liker kanskje ikke snokingen.
Og vi vil jo overbevise dem om å bli med i unionen.
Ty? Jeg vet du er der. Du kommer for sent på skolen.
- Hei, småen. - Jeg fant denne i korridoren.
Vennen!
Hvorfor kastet han den? Jeg trodde han likte oss.
Han gjør det, på sin måte.
Men Isaac har ikke følelser som biologiske mennesker.
- Jo, det har han. - Ty, han er en maskin.
Hvorfor spilte han spill med oss? Og fortalte historier?
Og kom på middag når han ikke må spise?
Vennen, Isaac ble sendt for å gjøre en jobb.
Nå er den over, så han skal hjem.
Som vårt hjem er jorden, er dette hans hjem.
Kanskje han bare mistet den.
Ty, du kan ikke forstå dette nå...
Det er du som ikke forstår!
Jeg har pasienter. Vi snakkes senere.
Du kan bli i simulatoren litt, men så må du på skolen.
Jeg er glad i deg.
Isaac?
Isaac!
Jeg kan ikke gi avgjørelsen. Vi drøfter fortsatt.
Si fra om vi kan hjelpe dere.
Takk for tålmodigheten, kaptein. Dere får vårt svar snart.
- Noe er galt. - Hva da?
- De drar ut tiden. - Hvorfor?
Jeg vet ikke. Avanserte kunstige intelligenser som ikke kan velge?
Et enkelt binært valg.
- Ja, og et binært valg... - Er den enkleste dateoppgaven.
- Kaptein, Ty er borte! - Hva?
Jeg har skannet alt. Han er ikke om bord!
Bortus, skann overflaten etter mennesker.
- Hvem? - Ty. Han var lei seg for Isaac.
Han kan ha gått etter ham.
Barnet er omtrent 40 meter under overflaten.
- Kayloner hos ham? - Han er alene.
Overfør koordinatene hans.
- Bortus. Talla. - Ja.
Denne veien.
- Ty! - Mamma!
Takk og lov. Hvorfor stakk du av slik?
Hva er galt, vennen? Hva har skjedd?
- Det er noe vondt her. - Hva mener du? Hvor?
Bli her.
Herregud.
- Bortus til Orville. - Mercer her.
Gutten er uskadd. Men, sir, det er noe du burde se.
Jeg overfører bilder til hovedskjermen.
- Bortus, hva ser vi her? - Lik, kaptein. Tusenvis.
Men ikke kaylonske levninger. De er biologiske.
500000 i dette kammeret. Og jeg får inn flere som dette.
- De fortsetter i mange kilometer. - Jeg blir dårlig.
Ed, jeg gjør et søk under bakken på hele planeten.
Gravplassene er overalt.
Bortus, få Ty tilbake til skipet straks.
- Analyse fullført, Primary. - Prosessert. Start forberedelser.
- Enda en dimmiteringsrutine? - Det er det ikke.
Vi fant noe urovekkende vi håper dere kan forklare.
Det er tusenvis av gravplasser på deres planet.
Vi har ikke talt ferdig, man vi anslår milliarder døde.
Alle er biologiske levninger. Vet du noe om dette?
- Isaac? - Det angår ikke dere.
Jo visst. Hvem er de og hvordan døde de?
- Dere vil ikke forstå. - Fordi vi er underlegne?
Eller har dere noe å skjule?
Deres impulsivitet og nysgjerrighet vil ikke tjene dere bedre enn dem.
- Hvem, Isaac? Hvem var de? - Kaylonerne ble skapt -
- av en biologisk art som en gang dominerte planeten.
En uløselig konflikt oppstod, og vi måtte utslette dem.
- Dere drepte en hel rase? - Vi kunne ikke sameksistere.
- Hvorfor ikke? - Det dreide seg om overlevelse.
Det gledet oss ikke å ødelegge våre byggere.
- Dette er folkemord. - Jeg vet ikke hvem du er.
Det gjorde jeg aldri. Det ser jeg nå.
Skulle dere dele dette med oss?
Dere må innså at Kaylon aldri ville bli del i unionen.
Så hvorfor er vi her?
Det er ikke mer å snakke om.
Vi trekker tilbudet.
Ta vare på deg selv, Isaac.
Jeg kan ikke la dere dra.
- Isaac. Be dem tre tilbake. - Du har ikke kommando over meg.
- Er vi fanger? - Vær stille.
Jeg delte mye med deg. Nå kan du dele noe.
Har du løyet hele tiden? Hva var ditt oppdrag?
Å studere mennesker og andre biologiske.
Men ikke for å innlede forbindelser mellom våre folk.
Målet var å fastslå om dere er verdt å ta vare på.
Våre byggere var mindreverdige som ønsket å tøyle vår utvikling.
Som dere etter hvert også ville gjort. Som alle biologiske.
Vil vi ende opp som dem?
Jeg vet ikke noe om dere og byggerne, -
- men dere trenger ikke å frykte oss.
La oss dra, og ingen skip fra unionen vil komme igjen.
Det er ikke så enkelt. Planetens informasjonskapasitet er overgått.
Sivilisasjonen vokser eksponentielt. Vi må utvide til andre verdener.
Sameksistens er umulig.
Er det din konklusjon, Isaac? Et vi ikke er verdt å bevare?
Svar meg, din drittsekk!
Dine utbrudd styrker bare vår avgjørelse.
Bortus, få Orville ut. Varsle unionen om at...
Kaptein, hører du meg?
Vi mister kraft. Motorene også. Et slags felt hinder dem.
Kommandant, alle luker og luftsluser åpnet seg.
Vi blir bordet.
Bortus, tre tilbake.
Overgi stasjonene.
Dekrypter alle sikkerhetslåser.
Du har lært dem alt, du?
Alle styrker i stilling. Sett kurs for jorden.
Tekst: Helge Haaland www.btistudios.com