Extra, extra! Japanerna ger upp! Läs hela historien! Extra, extra!
- Jag älskar det här programmet. - Det känns äkta.
- Man känner avgasdoften. - Hoppas vi slipper blyförgiftning.
Du, jag frågar om vår resa och du undviker ämnet hela tiden.
Ja. Det blir nog svårt just nu.
Kel, du har inte varit ledig på sex månader.
Vi är på väg in i outforskat område, jag kan inte bara ta ledigt.
Du kommer att säga så tills du är 90 år. Du behöver balans.
Vad är det som är så kul?
Jag har befunnit mig i andra änden av det här samtalet.
Kel, har vi det bra?
Jag vet inte.
Hur vill du att vår relation ska se ut i framtiden?
Att vi ska fortsätta växa, komma närmare varann, kanske gifta oss.
Är inte det vad du vill?
Jag har inte bråttom att gifta om mig.
Jobbet gör det till en ännu sämre idé.
Jag har också ett jobb, och jag får det att funka. Vad då?
- Det spelar ingen roll. - Jo, säg nu.
Jag är lärare. Ditt jobb är mer krävande.
- Det sa jag inte. - Du tänkte det.
Har du särat på ungar under ett snorbråk? Värre än en krill-strid.
Jag sa inte att mitt jobb är viktigare.
Du har sagt småsaker utan att tänka på det.
Det tror jag faktiskt inte. Jag har stor respekt för ditt jobb.
- Det är inte som din exmans jobb. - Vad har Ed med saken att göra?
Glöm att jag sa det. Men vi kan väl resa bort? Vi behöver det.
Cassius, jag... Jag tror inte att vi borde träffas mer.
- Överreagera inte nu. - Vi vill nog ha olika saker.
Du vill ha familj, att jag jobbar mindre. Det är fullt förståeligt.
Men det vill inte jag.
- Mercer till Grayson. - Varsågod.
- Vi närmar oss Moclus. - Jag är på väg.
- Jag måste gå. - Kan vi prata om det här senare?
Jag vill inte vilseleda dig. Det vore orättvist. Men jag...
Vi kan inte träffas mer. Jag är ledsen.
Kommendör Rechik. Vi ser fram emot att träffa er ingenjör.
- Tack för att ni lånar ut honom. - Ingen orsak.
Han kan börjar jobba omedelbart.
- Locar... - Trevligt att se dig igen.
Löjtnant Keyali visar dig till maskinrummet.
- Jag kommer strax. - Den här vägen.
Locar är en av Moclus bästa ingenjörer.
- Vi har tur som får låna honom. - Jag återvänder till skeppet.
- Jag måste förbereda testerna. - Tala om ifall ni behöver nåt.
Bortus, hur känner du den killen?
Han var min kodashik en gång.
Det ni skulle kalla en "expojkvän."
Deflektorkärnan måste konfigureras för en femte gravitongenerator.
- Kärnan klarar bara fyra. - Jag var med och skrev reglerna.
Då så. Då börjar vi.
Om allt är till belåtenhet lämnar jag dig i fred.
Ingenjörerna verkar kompetenta.
Jag hoppas att du och jag hinner prata medan jag är här.
Det är osannolikt, jag har många uppgifter. Ursäkta mig.
Jag finns här om ni behöver nåt.
Jag behöver assistans med säkerhetsgränssnitten.
Jag finns här under testerna så ni inte stöter på några brandväggar.
- Ni är visst en storfräsare hemma? - Ja.
Okej. Trevligt med ärlighet.
Matreplikatorn står på moclansk mat. Säg till om vi missat nåt.
Bortus åt en gaffel en gång, så jag är redo för allt.
Det är säkert tillräckligt.
Vi ses i morgon.
Jaha...
- Träffade du Locar i dag? - Ja.
- Vad pratade ni om? - Vi diskuterade hans uppdrag.
- Inget annat? - Nej.
Vem är Locar?
- Han är en moclansk ingenjör. - Som hade en relation med Bortus.
Vi behöver inte dölja nåt från Topa, eller från varann.
Jag döljer inget. Det tog slut för länge sen.
- Vad är en relation? - Det är vad som kommer före ägget.
- Locar. - Jag hoppas att jag inte stör.
- Vad vill du? - Bortus, var inte oförskämd.
Kom in.
- Jag är Klyden, Bortus partner. - Trevligt att träffas.
- Vill ni äta middag med oss? - Det passar inte.
Dumheter.
- Sätt dig. - Tack.
- Det här är vår son, Topa. - Hej, Topa.
- Gjorde du och min pappa ett ägg? - Nej.
- Du är mitt enda ägg, Topa. - Har du också en partner, Locar?
Nej. Jobbet tar mycket tid i anspråk.
Det måste kännas svårt.
Jag kommer att göra mitt bästa med uppgraderingen.
Och jag hoppas att vi kan vara vänner.
- Vi är redo. - Bara några minuter till, kommendör.
Emitternivåerna är stabila. Bra.
- Jag kommer med lycka till-cupcakes. - De ser jättegoda ut, Jenny.
Det är små Orvilles på.
Traktorstrålen aktiverad. Den drar in oss! Åh nej!
Fältstyrkan är över 60 procent. Hur ser fasskillnaden ut?
.40 radianer. Gott och väl inom driftsbegränsningarna.
- Cupcake, Locar? - Nej.
- Säkert? - Ni har fått mitt svar.
Ditt ex verkar trevlig, Bortus.
- Varför avbröt ni parförhållandet? - Vi var inkompatibla.
När moclaner gör slut, knivhuggs nån då med, som vid skilsmässor?
Nej. Man drar ut en tand och lämnar den hos sin partner.
- Jag visste att det var nåt sånt. - Har du kvar tanden?
- Nej. Nästa partner får den. - Och han äter upp den?
- Det stämmer. - Jag börjar bli bra på det här!
- Vi är redo här nere. - Löjtnant, anropa moclanskeppet.
Vi är redo att påbörja deflektortestet.
Då så, kommendör. Vi är redo.
- Maskinrummet, fäll upp deflektorer. - Ja, sir. - Deflektorer upp.
Titta.
Jag har aldrig sett en så hög mätning.
- Jag sa att det skulle funka. - Bra jobbat.
Vi får se. - Konfigurera buffertarna för att passa en högre effekt.
- Kommendör, sätt igång. - Bekräftas.
Löjtnant Malloy, påbörja normal undanmanöver.
Sluta stila, Malloy. De måste träffa oss för att testet ska funka.
- Deflektorer ned till 94 procent. - Inte illa.
- Rechik, ge oss lite mer. - Med nöje, kommendör.
- Säkerhetsrutiner aktiverade. - Jag tar det.
- Allt klart. - Deflektorer 86 procent.
- Det var en torped. - Använd inte torpeder, okej?
Ursäkta, kommendör.
- Visst sa vi inga torpeder? - Jag hörde det själv.
Vänta. Emittrar på styrbord sida tappar effekt.
De återställs automatiskt.
Effekten sjunker. - Yaphit, led om hjälpkraft till styrbord sida.
Det sjunker ändå. Jag ber dem avbryta.
- Nej! De återställs. - Locar, vi har 300 personer ombord.
Vi offrar dem inte för ett test. - Bryggan, avbryt.
Vänta! Titta.
- Vad är det, Lamarr? - Vänta.
- Det var som fan. - Emittrarna är återställda.
Maskinrummet till bryggan. Deflektoruppgraderingen är...
...en stor framgång.
Jag smakar nog en cupcake ändå.
TÄNKER PÅ DIG
- Kom in. - Hej. Nåt nytt om deflektor...
- Vad är det? - En kakbukett, från Cassius.
- Firar ni årsdag? - Nej, jag gjorde slut med honom.
- Åh nej! - Verkligen övertygande...
- Förlåt, jag... - Du behöver inte låtsas vara ledsen.
Jag menar det verkligen, Kel. Det suger.
- Hur känns det? - Bra. Det har varit på gång ett tag.
- Får jag? - Varsågod.
Jag tycker att du gjorde rätt. Ett bröllop hade blivit pinsamt.
Som kommendör hade jag fått förrätta vigseln.
Jag är trött på allt tjat om att jag ska gifta mig.
Kom in.
- Vi har en uppdatering. - Utmärkt, vad är det?
Locar och Lamarr är redo att fullborda uppgraderingen.
- Den tar ca 48 timmar. - Toppen. De kan börja genast.
- De här är jättegoda. - Ta den.
- Allvarligt? - Ja.
- Hej. - Locar.
- Vad gör du i mitt logi? - Jag måste tala med er.
Jag vet inte hur ni gör, men här går vi inte bara in i folks logi.
Jag är ledsen. Men det jag vill säga kan inte sägas offentligt.
- Vad är det? - Det är...
...inte så lätt. Löjtnant...
Jag är attraherad av er.
- Okej. - Känner ni er illa till mods?
Nej, jag är mer förvirrad än illa till mods.
Jag trodde... Moclanerna är en art som består uteslutande av män.
De finns vissa, som jag, som attraheras av honor.
Det är förbjudet att uttrycka sådana känslor. Jag riskerar fängelse.
- Har du berättat för nån? - Bara några få. Och bara om...
Om jag tror att mina känslor är besvarade.
Locar, jag känner dig inte ens. Vi har just träffats.
- Jag är en dåre. Förlåt mig. - Nej, du är ingen...
Det här är bara mycket att ta in.
God natt, löjtnant.
Han skickar comm-meddelanden varje timme. Det har gått för långt.
- Jobbigt. Vad skriver han? - Att han vill prata. Om vad?
- Du får stå på dig. - Han säger att han behöver avslut.
Det är vad killar säger när de vill bli ihop igen.
Exakt. Jag känner att jag är färdig. Men han skriver ändå.
Jag känner: "Tråkigt att du är ledsen, men jag måste gå vidare."
Män är hopplösa.
Här kommer ett till: "Dagen jag mötte dig vad dagen tiden började."
Svara inte.
- Hej. Ursäkta att jag är sen. - Ingen fara.
- Vi kollar in Ed och Kelly-showen. - Hon och Cassius har gjort slut.
- Hur tog han det? - Tydligen inte så bra.
Det är nåt fel med oss när skeppets stabilaste relation är Isaacs.
Vad är din hemlighet?
Dr Finn har sagt att jag inte får tala öppet om vår parrelation.
- Har det hänt nåt? - Han frågade alla:
"Vilken samlagsställning är mest njutbar för biologiska livsformer?"
Jag försökte bara ge dr Finn en välavvägd samlagsupplevelse.
Precis vad kvinnor vill ha: Välavvägda samlag.
Jag äter faktiskt!
- Varför blir de inte ihop igen? - Lycka till.
Jag har inte varit här så länge, men man ser ju att de älskar varann.
- Det är väldigt komplicerat. - Jag antar det. Men jag vet inte...
Galaxen är full av olyckliga människor. Varför ge upp nåt bra?
- Hej. - God dag.
Hur går uppgraderingen?
- Den är komplett inom tolv timmar. - Fint.
- Hur visste ni att jag var här? - Säkerhetschefen vet var alla är.
- Återvänder du till Moclus sen? - Ja.
Det måste vara svårt att leva där och känna som du gör.
Under en lång tid hade jag ingen att tala med.
Jag försökte dölja det, inte bara från andra, utan från mig själv.
Hade jag inte lämnat Moclus hade det fortsatt så.
Jag antar att din familj inte vet?
Det vore en stor skam för dem med. De skulle bli fördärvade.
Vilken svår planet.
På Moclus är medelmåttighet det enda som inte anses misstänkt.
Det måste vara svårt även för er.
En xelayan som tjänstgör i armén.
Många i min släkt har tjänstgjort.
- Vi är lite av planetens svarta får. - Men här på skeppet är ni ensam.
Vill du ta en promenad?
- Om nån ser oss... - Nej då. Vi ska vara på jorden.
Vad är det här för ställe?
Ett historiskt program Grayson visade mig. New York City, 1945.
- Vad är syftet med det? - Rekreation.
Människorna använder programmen för att känna sig nära sin hemplanet.
- Vem är du? - Jag heter Locar.
- Vad är det med ditt huvud? - Jag är moclan.
- Betty var en julklapp. - Det angår inte mig.
- Elizabeth! - Jag kommer, mamma! - Hej då.
Hej då... - Märkligt program.
Det får Grayson att känna sig mindre isolerad. Man träffar trevligt folk.
Man förlorar sig i en annan tid och glömmer nästan att man är i rymden.
Vad gör de?
- De dansar. - Är det dans?
Ja. Hur ser dans ut på Moclus?
Det är mycket mindre... återhållsamt.
Jag ska visa dig.
Jag har varit ihop med en människa.
Följ musiken och rör fötterna långsamt.
Ett steg mot mig. Ett steg tillbaka.
Åt sidan och ihop.
Försök igen. Mot mig.
Tillbaka. Åt sidan. Ihop.
- Det är händelsefattigt. - Ge mig din hand.
Lägg armen om min rygg.
Så ja. Det handlar om finess.
Ickeverbala rörelser som ens partner svarar på.
- Försök att föra. - "Föra?"
Kommunicera med rörelser för att visa hur jag ska röra mig.
Var det fel av mig?
Grayson anropar Keyali.
- Keyali här. - Kan du komma till mitt logi?
Ja. Jag är på väg.
Jag kommer snart. Njut av staden.
Jag vet vad du är!
- Vad är det? - Kan du göra nåt åt det här?
Herregud.
Det är ju party! Kom igen, fyll rummet.
- Cassius skickade den. - Vad då "den"? Det är en han!
- Ursäkta. "Han." - Det är en katrudian.
- Jag vet. Hur fick han hit honom? - En kom med det botaniska teamet.
- Det måste vara han. - Cassius och jag är gamla polare.
Han undervisade mina ungar, jag var skyldig honom en tjänst. Överraskad!
- Det måste få ett slut. - Kelly, han vill ha dig tillbaka.
Kan du inte ge honom en ny chans?
Jag känner inte dig, mitt privatliv angår inte dig.
Kan du få bort honom, Talla?
Inte för att vara oförskämd, men... Sparka din inredare!
Ursäkta, det tog längre tid än jag trodde.
Locar?
- Var finns ingenjör Locar? - Ingenjör Locar är inte ombord.
- Har han återvänt till sitt skepp? - Inga skyttlar har avrest.
Spela upp repris på programmet med början tidsindex 1701,7.
- Säkerhetskod Keyali Alfa 30. - Påbörjar uppspelning.
Identifiera individen i dörren.
Förvrängning kan inte avhjälpas. Filen är korrupt.
Hur lyckades mördaren stänga av säkerhetsinställningarna?
Det vet vi inte. Men vapnet som användes var också simulerat.
Ett perfekt mord. Ett holografiskt mordvapen som går upp i rök.
- Och inget lik. - Men vem skulle döda honom?
Isaac och jag försöker få fram en bättre bild.
Locar var högt ansedd hos oss. Det måste vara nån av er.
Låt oss ta fram fakta innan vi börjar anklaga varann.
Bortus, hade han några fiender?
Jag vet ingen som tyckte illa om honom.
Några problem med maskinpersonalen?
- Inte vad jag såg. - Vad gjorde han i simulatorn?
- Jag tog med honom dit. - Varför då?
Locar uttryckte en önskan att umgås med mig.
Romantiskt.
- Vad? - Absurt. Ni är ju kvinna!
- Varför ville han para sig med er? - Han attraherades av kvinnor.
Jag tänker inte lyssna på dessa lögner!
- Det är sant. - Kände du likadant?
- Vad gjorde du med honom? - Vad då "gjorde med honom"?
Han skulle inte ha uppträtt så avskyvärt på egen hand!
- Jag accepterade honom bara. - Fler lögner!
- Sitt ned... - Om ni inte vore så trångsynta...
- Nu räcker det! - Löjtnant!
Vänta på mitt kontor. Det är en order.
Jag ber om ursäkt, kommendör. Vi kommer att hitta den skyldige.
Låt oss hoppas att rättvisa skipas!
Om du hade tänkt inleda en relation med honom borde du ha sagt nåt.
Mitt privatliv angår bara mig.
Inte när det påverkar driften av skeppet.
Visst är det en knepig situation. Men du borde ha berättat.
Då hade vi kunnat förbereda oss på eventuella följder.
Ursäkta om jag orsakade problem.
Låt mig lösa det. Jag kan hitta mördaren.
- Nån annan borde ta hand om det. - Varför?
- Du var involverad med Locar... - Det påverkar inte mitt jobb.
Ingen kommer undan med mord på mitt skift.
Okej, det är nog bäst. Utgå.
- Kommendörkapten. Har ni tid? - Vad vill ni?
Jag vill försäkra mig om att det inte finns nåt ont blod mellan oss.
- Vi jobbar ju tillsammans. - Ni har varit en självisk dåre.
- Hur då? - Ni uppmuntrade en farlig impuls.
Jag tvingade honom inte, han kom till mig.
Visste du om det?
Ni förstår inte moclanernas seder.
För er var han en kuriositet.
Skitsnack, Bortus. Jag kände nåt för honom.
Var det värt hans död?
Du har rätt. Jag förstår inte moclanernas seder.
Jag förstår inte kulturer som hindrar folk att vara sig själva.
Det var allt, löjtnant.
Jag hade högre tankar om dig. Med tanke på vad som hände din dotter.
Jag sa... att det var allt!
Förvrängningen har integrerats i inspelningen men jag vet inte var.
- Kan vi bygga upp den spår för spår? - Vi riskerar att källdata raderas.
- Men jag kan försöka om ni vill. - Vi har ändå inget annat att gå på.
Jag har hittat förvrängningen. Jag ska stabilisera den.
Herregud.
- Jag dödade inte Locar! Jag svär! - Du var ju i simulatorn.
- Vad gjorde du där? - Jag följde efter er.
Jag såg vad som skulle hända.
Jag sa att jag inte tänkte se på medan han förnedrade vår livsstil.
- Men sen gick jag! - Du sa detta, men dödade honom inte?
- Det stämmer. - Så vad tänkte du göra?
Jag tänkte ange honom till myndigheterna på Moclus.
Du behöver inte stanna om det är för smärtsamt.
- Plikten framför allt, kommendör. - Då så. - Vad tror du?
Klyden har grundläggande teknisk kunskap.
Han kan ha förvrängt inspelningen om han läste på.
Han hade kunskap, motiv och tillfälle.
Och han har varit våldsam förr.
- Förlåt, Bortus. - Jag förstår.
- Vad är det, Talla? - Det vore bättre om han erkände.
Just nu är han vår ende misstänkte.
Får jag tala med Klyden i enrum?
- Dödade du honom? - Jag lovar att jag inte gjorde det.
- Du äcklades av honom. - Naturligtvis!
Alla moclaner äcklas av såna som han. Även du.
Mina tankar är irrelevanta.
Men jag tror dig.
Topa kommer snart hem från skolan.
- Gör i ordning hans mellanmål. - Nåväl.
- Vad ska jag säga? - Säg att jag älskar honom.
- Hur mår du? - Tur att jag fick göra utredningen.
Det här måste vara det mest vansinniga som har hänt på skeppet.
- En staty tog nästan livet av mig. - Isaac skar av mitt ben.
Kommendören och kommendörkapten hamnade på zoo.
Bortus kraschade nästan skeppet på grund av porr.
Jag förstår. Jag hittar ingen ombord som har motiv.
Klyden är den enda möjligheten, men nåt stämmer inte.
Han stängde av säkerhetsprogrammet, använde ett holografiskt vapen -
- och sopade bort alla spår. Så varför erkänna att han var där?
Det är en sak som stör mig lite. Jag tänkte inte ens nämna det.
Det var inte särskilt svårt att få bort inspelningens förvrängning.
- Det kunde ha gjorts mycket svårare. - Han kanske saknade tid.
Eller kunskap. Hans tekniska kunskaper var ju bristfälliga.
Nån kanske ville att vi skulle tro att Klyden var den skyldige.
Vem då?
- Hej. Ursäkta att jag stör. - Det gör inget.
Hur går utredningen?
Klyden är fortfarande huvudmisstänkt.
Jag är skyldig dig en ursäkt. Du är mitt befäl.
Jag var respektlös och okänslig och jag ber om ursäkt.
När jag var yngre tjänstgjorde jag i den moclanska flottan.
Locar och jag jobbade på samma skepp. Attraktionen var omedelbar.
Från dagen för vår gomaskah trodde jag vi skulle leva ihop för alltid.
- Vad hände? - Vi dockade på Theta Draconis IV.
Jag var den mest oerfarne -
- så jag tog vakten medan Locar och många andra hade landpermission.
Kommendören tog över vakten i två timmar -
- så jag kunde besöka planeten.
Jag bestämde mig för att överraska Locar.
Jag hittade honom med en thetansk kvinna.
Jag visste att det var fel.
Men jag älskade honom och ville inte förstöra hans liv.
Så du har alltid vetat?
Finns det ingen medkänsla eller förståelse på din planet?
I generationer kämpade mitt folk för överlevnad i en ödslig värld.
Vår kultur och traditioner fick oss att stå ut. Det är vår identitet.
Om jag tvingades bo på Moclus skulle jag nog ta livet av mig.
Då skulle inte bara du, utan hela din familj bli utskämd.
Alla skulle förvisas från Moclus.
I min värld är självmord ett oförlåtligt brott.
Kommendörkapten. Jag tror inte att Locar är död.
Kommendör. Jag tror att det vi ser är en simulation.
Omöjligt. Enligt datorn är inspelningen äkta.
Det här är en av unionens bäste ingenjörer.
Han hittade ett sätt att lura datorn. Ingen har blivit mördad.
- Varför ville Locar fejka sin död? - Han visste att tiden var ute.
Klyden tänkte avslöja honom. Självmord var den enda utvägen.
Men på Moclus skulle hela hans familj bli förvisad.
Han ville inte att de skulle behöva betala...
...för hans synder. Klyden blev den perfekta syndabocken.
Han kom undan med rent samvete.
Det här är bara spekulationer, vi saknar bevis.
- Såvida inte Locar dyker upp. - Så var är han?
Ombord Orville. - Begär tillåtelse att söka, kommendör.
Varsågod.
Han lyckas dölja sina biospår, så ni får förlita er på synen.
Det handlar om en lysande ingenjör som inte vill bli hittad. Förstått?
Sätt igång.
Kolla övre korridoren.
Du är här, inte sant?
- Personligt kamouflage. - Inget så raffinerat.
Genom att minska fältradien -
- kan skeppets kamouflage fokuseras som en lins.
Hade du tänkt smita ut vid nästa utpost?
Min bror brukar säga:
"Ingen vänskap är fullkomlig förrän din vän kommer till dig i nöd."
Nu vänder jag mig till dig. Låt mig vara. Snälla.
- Det kan jag inte. - Då har du förrått mig.
Om du visste sanningen, varför höll du inte tyst och lät mig försvinna?
Det ville jag. Men vi har en oskyldig man i arresten.
Oskyldig? Hans hjärta är fullt av hat. Han är inte oskyldig.
Jag kan inte fängsla honom för ett brott han inte har begått.
Men det finns ett annat sätt.
Ansök om asyl på Orville. Kommendören skulle bevilja det.
Jag skulle få fortsätta gömma mig. Fortsätta ljuga.
Nej.
Jag åker hem. Jag tänker möta dem.
Och om jag fördöms...
...är det på ditt samvete, Talla Keyali.
Du måste tro mig.
Jag bryr mig om dig.
För mig till mitt skepp.
Ju mer jag lär mig om moclanerna -
- desto tydligare blir det att våra skillnader går på djupet.
Jag håller med. Men unionen behöver dem.
Men hur länge kan en allians med en sån kultur bestå?
Vi ses senare.
- Hej där. - Hej.
Jag såg att du inte har svarat på mina meddelanden.
- Jag tyckte inte att det var rätt. - Groogen berättade vad som hände.
- Växten. - Jaha.
Kel... Är du fortfarande kär i Ed?
Jag kommer alltid att älska Ed. Han är en del av mitt liv.
- Det var inte det jag frågade. - Jag kan inte svara på annat sätt.
Jag tänker begära förflyttning.
U.S.S. Watson har erbjudit mig att leda deras utbildningsprogram.
Vad roligt. Vilken tur de har.
Det har varit ett nöje att tjänstgöra med dig.
Löjtnant. Jag vill tacka er för det ni gjorde.
Bortus sa att jag skulle lita på er. Han hade rätt.
Jag gjorde bara mitt jobb.
Om ni inte hade gjort ert jobb hade jag hamnat i fängelse.
Jag står i skuld till er.
Vill du återgälda mig? Gör så här:
När du ser mig i korridoren, gå åt ett annat håll.
Jag förstår inte.
Locar gjorde dig inte illa. Han gjorde inte nån illa.
Allt han ville ha var kärlek.
Men på grund av dig är hans liv över.
Och den enda orsaken är fördomar.
Så vad mig anbelangar kan du dra åt helvete.
Översättning: Elisabeth Enström www.btistudios.com