Håper du liker avskjedsfesten, kommandør.
Jeg hadde ikke sluttet hvis ikke tilbudet var så fristende.
Det er ikke hver dag man får tegne en romstasjon.
Så lenge jeg kan leske strupen iblant på jobb.
Nei, hvordan skulle det tatt seg ut?
-Har han skjønt noe? -Nei.
Hva snakker dere om?
Vi tok en bit av Yaphit og slapp den i buffeen.
-Vent til han merker det. -Dere er så morsomme!
Skulle ønske jeg turte å gjøre sånt.
Jeg gjennomfører aldri mine helsprø idéer.
Dere burde bli kjent med meg, for jeg er kjempemorsom.
Han går!
Jeg elsker tull.
-Hei, doktor'n. -Den siste jeg vil snakke med.
-Jeg er veldig opptatt, Yaphit. -Jeg føler meg ikke bra.
-Hva er galt? -Jeg tror jeg har mistet en bit.
Jeg mangler en bit, men skjønner ikke hvor jeg mistet den.
Opp på bordet, så ser vi.
Unnskyld spørsmålet, men...
Når din art mister vev, er den biten bevisst?
På en måte. Jeg har en vag fornemmelse av et vått, mørkt sted.
Men det er alt.
-Kan jeg hjelpe deg, Bortus? -Jeg har fordøyelsesbesvær.
Med din stålmage? Sett deg ned.
Yaphit? Jeg tror har funnet biten din.
-I Bortus mage. -Har du spist meg?
-Overhodet ikke. -Hvorfor er jeg da inni deg?!
-Har du spist noe den siste timen? -Bare et stykke prawguskake.
-Var du i nærheten av kaken? -Å, pokker...
-Ja, med idiotene John og Gordon. -Gåten er løst.
Jeg nekter å tro det. Hvordan skal vi gjøre dette?
-Hva? -Jeg må gå inn og hente biten.
-Gå inn? -Jeg må gå inn. Velg en inngang.
-Det tillater jeg ikke! -Hjelp meg.
Det er lettere hvis han gjør det selv.
-Gjør det du må. -Gap høyt opp.
Hvor er du, kompis?
Det stinker nedi her! Hva har du spist?
Er det der en støvel?
Her har vi den, jackpot!
Kan dere gå nå? Jeg takler ikke mer rare greier på én dag.
Tenkte dere ikke på at dere kanskje gjorde noe dumt?
-Nei, det gjorde jeg ikke. -Nei.
Slo det dere at Yaphit kunne bli opprørt?
Der og da tenkte vi ikke på følgene.
Vi syntes bare det var morsomt.
Håper dere fikk en god latter, for han vil kanskje anmelde dere.
Dere får en skriftlig advarsel. Dere kan gå.
Tuller du?
Kom inn.
-Hei. -Se på dette.
-Stemmer dette? -Jeg sjekket med Unionens database.
Scoren hans på evnetesten slår alle rekorder.
I tillegg til Isaac er John vår smarteste befal.
Han oppfører seg ikke slik. Jeg hørte om Yaphit.
Jeg fikk roet ham ned.
-Hvorfor visste vi ikke dette? -Jeg skal snakke med John.
Jeg har et forslag. Når Newton slutter, hva tenker du om John?
-Som hva? -Sjefsingeniør.
Går det bra?
-Den er jeg litt usikker på. -Hvorfor det? Se på tallene.
-Han er best i høyere maskinteknikk. -Han er tydeligvis et geni.
Men det holder ikke bare å være smart.
Han har aldri vist tegn på lederevner.
Han har aldri fått sjansen.
Han matet en fyr med en annen fyr.
Jeg tipper Gordon sto bak den episoden.
Og John gikk bare med på det? Det beviser poenget mitt.
Han har det kanskje i seg.
-Rapport! -Kvantedriften ble slått ut.
-Hva skjedde? -Kanskje vi traff et ekorn?
Ingen tegn til Sciuromorpha Rodentia eller andre gnagere.
Vi ser ut til å ha sneiet innom den ytre kanten av en romanomali.
-Noen skader? -Hverken på avdelinger eller skrog.
-Den nedre kvantmotoren er skjev. -Da blir vi her noen timer.
-Er anomalien en fare for skipet? -Ikke på nåværende koordinater.
-Et stort, stygt hull i veien. -Vi bør få kartlagt det.
Juster motoren og skann anomalien. Koordiner alt med Yaphit.
En indre skanning av skipets berørte områder vil være klokt.
Kaptein. Kanskje løytnant LaMarr kan være til hjelp.
Unnskyld?
Vær snill og hjelp Isaac med analysen.
Ja, sjef.
-Isaac! -Hei, Ty. Hei, Marcus.
Vi sluttet tidlig på skolen. Skal vi jakte på romdrager i simulatoren?
-Jeg er opptatt. -Med hva da?
Jeg skal skanne den delen som traff anomalien.
-Kan vi hjelpe til? -Nei. Dere er små og svake.
-Og dere er ikke intelligente nok. -Jøss. Nå mangler bare buksevannet.
-Vær så snill, Isaac! -Greit. Ikke forstyrr undersøkelsen.
Hva gjør han her?
Løytnant LaMarr skal hjelpe til med analysen.
Beklager det som skjedde, Yaphit. Vi bare tullet litt.
Jeg tilbragte en time i Bortus tykktarm. Kjempemorsomt.
-Bare le, drittunger. -Har du funnet noe her inne?
Jeg får rare utslag på skanningen. Jeg blir ikke klok på det.
-Skanningen viser en kvantestrøm.
-Alt ser normalt ut. Ingen var her?
Rommene er ubebodde nå. Vi mater inn all data i hoveddataen.
Hva skjedde med plantene?
-Vi analyserer kvantestrømmens data. -Hvorfor døde plantene?
Vi kryssjekker plantenes data med det vi vet om anomalien. Ikke mye.
De blir vel vannet? Har vi en plantefyr?
Palovis. Han som ligner på en øgle.
Heter han det? Han hilser alltid på meg, og jeg sier: "Der er han!"
-Ja, Palovis. -Greit.
-Er kvantestrømmen farlig for oss? -Det er ikke som stråling.
Levende ved skal ikke påvirkes, men de døde plantene er en gåte.
-Når kan vi dra? -Om to timer og 31 minutter.
Hold meg underrettet. Dere kan gå.
Kom inn.
-Hei. -Hei.
-Har du tenkt på det vi snakket om? -Ja, faktisk.
Vi må ansette noen i stillingen straks. Jeg forfremmer Yaphit.
Ed, før du tar beslutningen, ber jeg deg vurdere John.
Det er Yaphits tur. Og vil John virkelig ha jobben?
-Han verker ikke så ambisiøs. -Jeg har et forslag.
Anomaligåten må løses. La John få lede analyselaget.
Hvis han er et geni, fortjener han en sjanse.
-Du ivrer veldig for dette? -Jeg er din høyre hånd.
Det er min jobb å finne det beste personalet.
Greit. Han får sjansen. Du har vanligvis en god magefølelse.
-Du hadde ikke sittet der hvis ikke. -Unnskyld?
-Det var en spøk. -Det hørtes ikke sånn ut.
Glem det. Jeg skal snakke med John.
Kelly?
Sa du noe til admiral Halsey for at jeg skulle bli kaptein?
Nei, selvfølgelig ikke.
Herregud, du gjorde det!
-Jeg sa du fortjente en sjanse. -Ba du ham gjøre meg til kaptein?
-Jeg anbefalte deg. -Han er din fars venn.
Det hadde ingenting med saken å gjøre. Jeg hadde vært utro mot deg.
Du hadde det dårlig på grunn av meg. Jeg ville få deg på rett kjøl.
-Jeg ville bare hjelpe deg. -Takk og lov!
Du ville uansett blitt kaptein. Du var best i klassen.
-Du sa det var takket være deg. -Jeg mente det ikke slik.
-Og det er jo ikke sant! -Nå får vi jo aldri vite det.
-Jeg er lei jeg ikke sa noe. -Det er jeg også.
Ikke skån følelsene mine. Jeg vil bare vite sannheten.
Grayson anbefalte deg.
Burde ikke jeg ha fått vite det?
Våre ansettelser angår bare oss. Hun valgte å ikke fortelle det.
Jeg har vanskelig for å forsone meg med dette.
Hvordan kan jeg oppføre meg med selvtillit nå?
I våre øyne har du vist deg verdig den rollen.
Du har bekreftet vår tro på deg.
-Ingen tviler på deg. -Ingen andre enn jeg.
Gjør det noe om jeg får meg en katt? En katt til broen. En brokatt.
-Hva er en katt? -Et husdyr. Med pels og værhår.
-Det hadde vært koselig. -Hvordan kan den forbedre stedet?
Det er bare koselig å ha dyr rundt seg. Uforbeholden kjærlighet.
-Vær snill og utdyp. -Som selskap.
Man klapper den. Det er slik vi knytter bånd til dem.
Prøv. Så forstår du oss bedre.
LaMarr til Graysons kontor!
-Hva har jeg gjort nå, da? -Lykke til.
Knytter vi bånd nå?
Kom inn.
Slå deg ned.
Forklar dette.
-Hva vil du vite? -Hvorfor sa du ikke noe?
Hvem som helst kan sjekke mappa mi.
Folk som er så intelligente som deg bruker det ofte til noe.
Det angår faktisk bare meg.
Har du studert pengenes historie?
Egentlig ikke. Jeg vet folk kjøpte hus og hamburgere med penger.
De ble overflødige da materialsyntesen kom.
Ryktet tok over som valuta.
Ambisjonene forsvant ikke.
Vi endret bare målestokk for velstand.
Folk vil fremdeles bli rike, altså best på det man driver med.
Ikke alle. Noen ønsker å leve enkelt.
Jobbe, gå hjem, ta en øl og slokne.
-Er du en av dem? -Jeg tar gjerne en øl og slokner.
Løytnant...
En enkel livsstil er helt greit.
Men prøv å bruke evnene dine før du begraver dem.
Du skal lede ingeniørstyrken som etterforsker anomalien.
-Hva er det? -Et lite skip nærmer seg.
Endrer det ikke kurs vil det møte anomalien.
-Få det opp på skjermen. -Horbalaksmuglere. De er fæle.
Anrop dem, Alara.
-Vær så god, sir. -USS Orville anroper ukjent fartøy.
Hva vil du?!
Dere styrer rett mot en romanomali og bør endre kurs snarest.
-Noen som forstår horbalak? -Direkte oversatt: Stikk det opp...
-Vil du høre resten? -Nei, jeg forstår.
-Hva heter du? -Blavarog.
-Vanlig navn i den generasjonen. -Vi lover å ikke beslaglegge lasten.
Legg om kursen for egen sikkerhet. Og finn en serviett.
Jeg tar ikke ordrer fra Union-bøller. Jeg ser ingen anomali.
Det gjør vi. Endre kurs.
-Ring opp igjen. -Han svarer ikke.
Horbalak-skipet nærmer seg anomalien.
Ingen signal fra Horbalak-fartøyet. Ingen livstegn.
Be Kelly og dr Finn møte oss ved landingsrommet. Alara, bli med.
Herregud...
-Hva skjedde? -Hjertesvikt på grunn av sjokk.
Hele strømnettet er nede.
Den stod i lasterommet.
-Krilliske plasmagevær. -Tjue kasser.
-Uff da... -Eierne er nok på jakt etter dem.
-Vi har en krillisk lynavleder. -Vi må fiske motoren raskt.
-Ed, vi må prate! -Jeg må gjøre ferdig rapporten min.
-Du kan ikke ignorere meg. -Jeg er bare opptatt.
Jeg trodde jeg gjorde det rette. Så snakk til meg!
Fra nå av kommer jeg til å tvile på alle beslutninger jeg tar.
Jeg vet jo ikke om jeg er rett mann til å ta de beslutningene.
Det trenger ikke være slik. Se på Gordon!
-Du kjempet for å få ham hit. -Sier du at du måtte kjempe for meg?
Nei. Du sa at du stoler på magefølelsen min.
Så stol på meg når deg gjelder deg.
-Admiralene tror også på deg. -Kanskje nå.
Men hadde jeg fått bevise det for dem, uten ekskonas hjelp?
-Hei, kaptein. -Hei, der er han!
-Hva gjør du her? -Jeg har en klage.
-Hvordan kom du deg inn? -Jeg er gelé.
Greit. Hva har du på hjertet?
Hvorfor lar dere John lede forskerlaget og ikke jeg?
Vi mener LaMarr fortjener å vurderes til jobben som sjefsingeniør.
Tuller du?! Hva i huleste har han gjort for..?
Avgjørelsen er ikke tatt. Jeg vet det er din tur.
-Men vi har våre grunner. -Fordi jeg er gelatinøs?
-Dere kan ikke ha en gelatinsjef. -Det er ikke sant.
Dere er så rasistiske!
-Jeg har mange gelatinvenner. -Dette er bare drittpreik.
-Jeg ber om å få gå på jobb igjen. -Vær så god.
Det var mindre dritt i Bortus' tykktarm!
-Hei! -Hei.
-Skal vi ta noe å drikke? -Ikke nå.
-Hvorfor står du her ute? -Jeg må lede forskerlaget.
-Å, det suger! -Jeg vet ingenting om ledelse.
Som tenåring jobbet jeg som leirleder en sommer.
Når det kom nye unger, brøt vi isen med en bolle geletopper.
Men de fikk ikke spise godtet, før de fortalte noe om seg selv.
-Og det brøt isen? -Alltid.
-Men dette er ikke unger. -Liker du geletopper?
Nettopp. Alle liker geletopper.
Alle kan ta en. Slik, ja. Vær så god.
Har alle fått en? Da...
Dere får ikke spise den før...
-Jeg sa: Ikke spis den! -Den ser så god ut.
Du begynner. Fortell de andre noe interessant om deg selv.
Jeg liker å renovere antikke møbler. Overflaten, teksturen.
Det lever. Iblant vet jeg ikke hvor jeg slutter og treet begynner.
Og jeg elsker banan- og valnøttpannekaker. Munngasme!
Tåpelig! Du utnevnes til leder, men kødder rundt som en amatør.
Vi skal liksom analysere anomalien, men du bare leker.
Han har rett. Legg den tilbake. Dere får ikke noen geletopp.
Begynn å jobbe. Gå og gjør noe.
Unnskyld, løytnant, men du virker ikke egnet til dette oppdraget.
Jeg prøvde å fortelle kommandør Grayson det.
Hun påstår at jeg er smart.
Jeg kan informere om at det er du ikke.
Vent litt. Se her.
Anomaliens kvantefasesignatur tilpasser seg ikke konstanten.
Herregud. Det er ikke noe hull. Det er en port.
-En port til hvor? -Anomalien er en åpning
til en todimensjonal romlomme.
Vi lever i 3D. Lengde, bredde, høyde.
Her eksisterer man bare i lengde og bredde.
-Er noe lignende oppdaget før? -Nei.
-Kult! -Hva skjedde med Horbalak-fartøyet?
Da det kom inn i anomalien, gikk det fra tre til to dimensjoner.
-Ikke rart han døde. -Hva mener du?
Celler består av proteinmolekyler med kompleks 3D-geometri.
Formen styrer hvordan de reagerer med andre molekyler.
Får de ikke tilbake akkurat samme form, fungerer ikke proteinene?
-Nettopp. og da dør cellene. -Det var nok derfor plantene døde.
Kan vi kikke inn gjennom porten?
-Sende ut en sonde? -Kaptein, tre krill-skip nærmer seg.
Vi slapp visst opp for tid.
-Når er de her? -Om 31 minutter.
-Når er motoren klar? -Om 76 minutter.
-Vi sitter i saksa. -Jeg har en helt vill idé.
Feltgeneratoren fungerer. Vi kan skape en kvanteboble rundt Orville.
-Og? -Og ta oss inn gjennom porten.
Sa du ikke at det var en dødsdom?
Boblen kan beskytte oss fra 2D. Vi venter der til krillene drar.
-Isaac? -Det er teoretisk mulig.
Krillene har økt hastigheten. 14 minutter.
Greit. Sett i gang.
-Prøv nå. Feltstabiliteten er nå 68 prosent.
-Det er ikke nok. Koble aktivatoren til deflektoren.
-Kanskje makser det boblens styrke. -Er det nok?
Møter deflektoramplituden kvante- funksjonen, utjevnes ustabiliteten.
Jeg liker når du prater snuskete.
-Krill-skipene nærmer seg. -LaMarr?
Jeg tror vi er klare. Sett i gang.
-Feltstyrke, 95 prosent. -Det får holde.
Kvanteboblen initieres.
-Klar. -Før oss inn i anomalien.
Hold dere fast.
Krill-skipene er ikke å se.
-Det forundrer meg ikke. -Herregud...
Så vakkert det er!
-Hvordan kan vi se det? -LaMarrs kvanteboble
bevarer vår 3D-sfærer utenfor 2D-rommet.
-Hva er de energipulsene? -Disse dataene er ukjente for meg.
Men det kan være en 2D-sivilisasjon.
2D-livsformer? Er det mulig
-Kan vi kommunisere med dem? -Våre eksistenser er inkompatible.
Skann alt du kan. Fysikerne våre kan skrive avhandlinger om dette i tiår.
Vi kan i hvert fall se på dem.
Betyd det at det kan finnes 4D- eller 5D-folk som ser på oss?
-Det er mulig. -Men tror du...
-De ser vel ikke på hele tiden? -Det vet jeg ikke.
Kan de se under et teppe?
Eller i ermet på en dunjakke?
Gordon, nå bytter jeg tema. Hva er status, Isaac?
Anomalien er stabil. Vi kan dra tilbake når du vil.
Om noen timer. Da bør krillene være borte.
Hei.
-Hei. -Kan vi prate litt?
-Det tar pusten fra en, hva? -Har du lest "Flatland"?
En bok fra 1880-tallet om et 2D-samfunn av former.
Jo flere sider de har desto høyere status.
Trianglene var arbeidere, firkanter lavadelen og sirklene var øverst.
Det var en metafor for ulikhet.
Jeg lurer på hvordan denne verdenen er.
-Kan jeg være ærlig med deg? -Selvfølgelig.
Jeg vil vi skal bli venner igjen, men du er en hovmodig dust.
Lever vi i en Jane Austen-roman?
Fordi jeg føle at jeg kom meg hit på egen hånd?
Jeg vet ikke om 2D-oppfatningene dine takler dette konseptet:
Men ingen gjør noe på egen hånd. Vi får alle hjelp.
Iblant vet vi ikke om det, men det tar ikke fra deg noe.
-Hvorfor ikke si min mening? -Det var en elendig unnskyldning.
Det som gjør deg til en god kaptein,
er at du ser alle sider, bortsett fra når det gjelder deg selv.
Jeg angrer ikke på at jeg anbefalte deg.
Jeg har en kaptein jeg respekterer, og får møte deg hver dag.
Jeg vet du hadde mitt beste i tankene.
Men jeg må finne ut av dette på egen hånd.
Jeg ser en liten svingning i kvanteboblen.
-Hva skyldes det? -Det virker...
-Rapporter! -Kvanteboblen blir svakere.
-Håper krillene har dratt. -Vi må ut til det vanlige rommet.
-Det går ikke. -Hvorfor ikke?
Porten er stengt.
Forstyrrelsen skyldtes en omvendt polarisering i boblen.
2D-rommet suger oss til seg.
-Derav neseblodet. -Det var ubehagelig.
Om 21 minutter brister boblen og vi blir pannekaker.
-Snakker dere om pannekaker? -Noe annet.
-Hvordan kommer vi oss ut? -2D ødela motorene.
Det kan finnes en utvei. Skanneren oppdaget en kvantesvingning
4 000 km unna.
Det kan være en port der. Man kan ikke vite det sikkert.
Motorene er døde. Hvordan tar vi oss dit?
Romfergene fungerer fortsatt.
-Alle får ikke plass i en ferge. -Nei, men den kan taue Orville.
Skades ikke fergen av 2D-rommet?
Vi kan skape en stabil kvanteboble inni fergen.
Utsiden blir ødelagt, men ikke innsiden?
-Som Doctor Whos telefonkiosk. -Eller Snoopys hundehus.
-Kvantefysikkens mirakler! -Kan det skade 2D-livsformene?
Nei. Tverrsnittet er så lite at de neppe merker oss.
-Hvem skal styre fergen? -Jeg passer feltet mens noen kjører.
-Jeg melder meg frivillig. -Jeg gjør det.
Vent, Ed!
-Hvis feltet kollapser... -Jeg må.
John, møt meg ved fergeleiet.
-Hvordan fungerer feltgeneratoren? -Med maksimal effektivitet.
Trenger dere hjelp?
-Ja, kan du sjekke kraftreleen? -Det skal bli!
-Prøv å ikke drite deg ut. -Hva sa dere?
-Alt dette er Yaphits feil. -Nå hører dere her.
Dere har å behandle Yaphit som en del av laget.
Jeg likte ideen hans og valgte å gjennomføre den.
Vil dere klandre noen, så klandre meg!
Nå vil kanskje folk tro at jeg ikke er noen kommandør. Jobb videre.
Broen til fergen. Alle systemer klare til avgang.
Oppfattet. Vi ses på andre siden.
Initierer kvanteboblen.
-Da begynner vi. -Da flater vi ut!
Beklager.
Det vil riste når vi går inn i 2D-rommet.
-Du kan bli kvalm. -Ingen fare.
Hvordan går det? Skal jeg åpne et vindu eller noe?
Det går bra nå. Initierer romkanal.
De klarte overgangen. Romkanalen er initiert.
Trekkstrålen aktiveres.
Nå gjelder det.
Feltet er stabilt. Alt virker greit.
Du gjorde en god jobb i dag.
Takk, kaptein.
Beklager at jeg går rett på sak, men hvorfor skjuler du intelligensen?
Kolonien jeg er fra var full av bønder og nybyggere.
De stolte ikke på intellektuelle. Har man alltid rett, flykter folk.
Jeg ville bli likt og akseptert. Det ble en vane.
Overlever vi dette, vil jeg ha deg som sjefsingeniør.
-Mener du det? -Kelly hadde rett om deg.
Hun har rett om mye.
-Kvantefeltet er ustabilt. -Hvor langt unna er porten?
3000 kilometer.
Feltstatus? Jeg øker til kvantehastighet.
-Boblen kan sprekke. -Ellers overlever vi ikke.
-Jeg kan ikke holde feltet stabilt. -Jo da, du er smart.
Vi klarte det. Posisjon?
348, 914. Ikke langt fra der vi var.
Anrop fergen.
-Broen til fergen. Hører dere oss? -Alt i orden her.
-Og skipet -Intakt.
Vi trenger rengjøringspersonalet når vi legger til.
Det skal bli. Vi ses snart.
Kom inn.
-Hei. -Hei.
Jeg vil bare si unnskyld.
Kapteinsrollen betyr alt for meg.
Det er ikke bare en jobb.
Jeg vet det. Du glemmer at ingen kjenner deg bedre enn jeg.
Det var derfor jeg gjorde det.
Jeg oppførte meg som en sutrete unge.
Faktum er at jeg burde bare ha takket deg.
Du fikk meg på rett plass.
Hvis jeg noen gang tviler på om jeg passer som kaptein,
skal jeg minne meg selv på hvem som støtter meg.
Det er ikke fjæren, Dumbo. Det er du.
Hør etter, alle sammen.
En ny sjef er kommet til byen, kapteinløytnant John LaMarr.
Hvis vi kan heve motorprestasjonen til 97 % i løpet av uka,
kan vi slutte tidlig og drikke oss fulle. Høres det greit ut?
Sett i gang, da!
Tekst: Embla Skjong Bjørnerem www.btistudios.com