Hva er det?
Hva tenker du på?
Jeg bare...
Si det.
- Jeg bare... - Si det.
Tenk at du gjorde det.
Ikke sant?
BRYLLUPET
- Så godt å se deg. - Vi er så glade.
- Hei! Godt å se deg. - Elsker skjorten.
Hvem var det?
- Det er... - Ikke. Den faller av.
Takk.
Hva foregår med presten?
Godt å se deg.
Ingenting.
Så hyggelig at dere kom for å hente meg.
- Hente deg? - Se meg.
- Hei, Jake. - Hvor er Claire?
Hun står der.
Faren din er der borte.
Fine skjørt.
Må jeg si
noe følelsesladet om dagen?
- Nei, det går bra. - Vi klarer oss nok. Takk.
Vil du ha tequila? Jeg skal hente en.
Hei! Hyggelig å...
Hvordan går det med Klare?
Han er gal etter meg, så det er et mareritt.
- Mareritt. - Han skal tilbake til Finland i dag,
og det er bra. Det er helt greit.
- Høres ut som om det er greit. - Det er det.
Det blir en nydelig dag, ikke sant?
Jeg er redd for det.
Dette er min svært interessante venn, Daniel, som er døv.
Jeg fant ham på en student-gallerivisning.
Utrolig fascinerende.
Han hører ikke en døyt,
men er utrolig til å kommunisere fysisk med hendene og leppene.
Det er så gøy.
Og dette er min usedvanlige venn Francine.
Hun er den lesbiske.
Og dette er Asif,
min venn som er bifil, syrisk flyktning,
og han har du faktisk ikke møtt, kjære.
Og, Asif, dette er...
Herregud.
Dette er ganske utrolig, jeg kaller deg alltid bare "kjære".
Dette er mitt livs kjærlighet.
Hei.
Kan jeg sette denne et sted?
Ingen presanger, sa vi.
Du er så snill.
Hun er en naturlig regelbryter.
Ikke i dag.
Jeg har prøvd å bli kvitt den lenge.
Takk.
Jeg skal åpne den over en søppelbøtte så jeg har et sted å ha papiret.
Bli med meg.
Mangler du servitører, eller? Trenger du meg, eller...
Nei, jeg lurte bare på om du hadde planlagt en forestilling.
Hva?
Det har du vanligvis.
Og jeg lurte på om det var noe jeg trengte å vite om
som kanskje kan skje senere.
Nei.
Bra. Si ifra hvis du ombestemmer deg.
For dette er den viktigste dagen i mitt liv.
Og jeg elsker faren din veldig høyt.
Og jeg tror du heller vil at jeg skal passe på ham i årene som kommer,
enn å måtte gjøre det selv.
Så ingen flere spontanaborter.
Den er verdt mye, så...
Takk.
Jeg skal gå og sette henne på hyllen sin.
Jeg tenkte ofte at det var rart
at du av alle stykkene mine valgte å ta henne.
Hvordan det?
Hun var basert på mora di.
Det er så fint å ha henne i huset igjen.
- Helvete! - Herregud! Helvete, du er her.
Jeg trodde du var en rev.
Det er du ikke.
Jeg visste ikke at du...
Nei, det går bra, beklager. Jeg øver på harmonien.
- Hvordan går det? - Ikke bra.
Jeg kan ikke.
Du ser flott ut.
Takk. Du også.
Når du får se meg fullstendig utstyrt,
kommer du faen meg til å gå fra hektene.
Vi må bare komme oss gjennom denne delen, så kan vi...
Ja.
Jeg bør gå og skifte.
Lykke til.
- Herregud. - Hva?
- Du har leppestift over hele... - Å helvete, nei.
Det hadde ikke tatt seg godt ut. Er den borte?
Helvete heller.
Jeg vet ikke hvilken følelse dette er.
- På grunn av Gud eller meg? - Jeg vet ikke.
Faen ta deg, da.
Hvor er presten din?
Vet ikke. Går det bra?
Ja. Eller, jeg hater mannen min,
og mannen jeg elsker, er på vei til Finland.
Så det er ganske sært.
Snakk om å overgå bruda.
Jeg gjorde mitt beste.
Søt kjole.
Se!
- Det er vår chice prest. - Bra, jeg prøvde på chic.
- Den er spesielt fin rundt... - Takk.
Fader, husker du Martin?
- Står til? - Litt nervøs, Martin.
Og du kjenner Jake.
- Ja. Hei, Jake. Hvordan går det? - Fader.
Og dette er min svært interessante venn, Lucy,
som er surrogatmor.
- Hallo, interessante Lucy. - Sært.
Og dette er min ustabile stedatter, som har hatt spontanabort.
- Hyggelig å møte deg igjen. - Deg også.
- Du visste det, du var der. - Det var min spontanabort.
Hva?
Det var min jævla spontanabort.
Ja, jeg tenkte du ville synes det var morsomt.
Så interessant.
Hun dekte bare over for meg.
Hva, var vi gravide?
I noen uker, ja.
Var det mitt barn?
- Unnskyld. Så du har ikke spontanabortert? - Nei. Beklager.
Hva i helvete er det som foregår her? Var det mitt barn?
Det var vel babyens måte å si at den ikke ville ha deg som far.
Som en gullfisk utenfor bollen.
Unnskyld, kan den som spontanaborterte vennligst ta dette til kjøkkenet?
Nei. Ikke følg etter meg, Jake.
Og det er slutt mellom oss.
- Du skal gå fra meg! - Nei.
Jo.
- Er du full? - Ja.
- Er du edru? - Litt.
- Kunne du stikke i... - Absolutt ikke!
Nei, jeg blir her.
- Jeg vil at du skal gå fra meg. - Hør på meg.
Jeg har bare...
Jeg tror han skal holde tale.
Jeg har en liten tale som bygger seg opp.
Jeg vet at du ser på meg og ser
en dårlig mann med stort skjegg.
Du er alkoholiker, og du prøvde deg på søstera mi.
Greit. Jeg prøvde å kysse søstera di på bursdagen hennes.
Min bursdag!
Greit! Jeg forveksler bursdager og har alkoholproblemer,
akkurat som alle andre i dette jævla landet!
Men jeg er her, og jeg gjør ting.
Jeg henter Jake fra greier,
jeg lager dessert i påsken,
jeg organiserer toalettet i underetasjen,
jeg sparket vaskehjelpa som nynnet!
Det likte du.
Jeg støvsugde bilen,
hengte opp alle vitnemålene dine,
og jeg gir deg ikke skyldfølelse fordi du ikke har sex med meg!
Jeg er ikke en dårlig mann!
Jeg har bare dårlig personlighet. Det er ikke min feil.
Enkelte blir bare født med jævlige personligheter.
Se på Jake.
Han er så skummel. Det er ikke hans feil.
Hvorfor fagotten?
Vil du vite hva fagotten er?
Et nødskrik!
Og det største jævla problemet
er at du ikke liker meg.
Og det har faen meg gitt meg hjertesorg i 11 år.
Jeg elsker deg. Jeg får deg til å le.
Jeg er en drittsekk, men jeg får deg til å le.
Du sa at det var det aller viktigste!
Jeg tror det du hater aller mest med deg selv,
er at du faktisk elsker meg.
Så
jeg går ikke fra deg
før du går ned på kne
og trygler meg.
Vær så snill å gå fra meg.
Jøss.
Trodde ikke du ville gjøre det i den kjolen.
Greit, akkurat.
Det eneste som gjenstår for meg å si, er vel...
Faen ta deg.
Hva har du gjort med ham?
- Hvem? - Faren deres.
Bryllupet skal til å begynne, og ingen kan finne ham.
Kan dere gjøre noe? Vær så snill?
- Hagen. Greit. - Overetasjen.
Pappa?
Jeg kan ikke komme ut.
Greit. Pappa, det kan du.
Jeg kan ikke. Det er en felle. Jeg sitter fast.
Nei. Pappa...
Jeg kan ikke gjøre noe.
Alle kommer til å forstå det.
Bare gi dem en flaske å ha med hjem. Seriøst, de blir sikkert lettet.
Foten min sitter fast.
Alle kommer til å forstå det?
Kan du hjelpe meg, er du snill?
Hvordan sitter den fast?
Hjelp meg med å få den fri. Jeg kommer til å havne i problemer.
Hva gjør du her oppe?
Jeg husket at jeg hadde lagt
en human musefelle her for noen uker siden,
men hadde ikke sjekket den.
Jeg ville bare passe på at en liten kar
ikke hadde blitt fanget
og ble kvalt her oppe.
Jeg tror jeg har funnet ut hva vi må gjøre.
Greit, da gjør vi det.
Gjør det.
Vennen?
Jeg gjør det hvis du sier hvorfor du er her oppe.
Bare ett ærlig svar.
Jeg... Hva? Jeg tror ikke...
Én fullstendig setning.
Jeg skulle se til musa.
Pappa?
Vil du stikke av?
Jeg kan smugle deg ut i en av kjolene til mamma.
Det ville du gjort.
Nei, jeg vet at hun ikke er
alles favoritt.
Og det er ikke du heller, vennen.
Beklager.
Jeg er glad i deg, men jeg vet ikke om jeg liker deg
hele tida.
Beklager.
Du skapte dette monsteret.
Du er ikke slik på grunn av meg.
Jeg vet det.
Du er slik
på grunn av henne,
og det er de delene
du må holde fast ved.
Greit, kan du få skoen min fri?
Jeg vil bare at dere
skal være stolte av meg.
Det er vi, pappa.
Du har to døtre som er glade i deg,
selv om du ikke liker dem.
Jeg liker Claire.
Herregud, pappa!
Takk.
Greit.
Kom igjen.
Jeg tror ikke jeg kan...
Kom igjen, opp med motet.
Smil, sjarmer.
Av gårde med oss.
Jeg tror du er flinkere til å elske enn noen av oss.
Det er derfor du synes det gjør så vondt.
Det synes jeg ikke.
Se.
Greit, gå.
Greit, pappa.
Nei, bli hos meg.
Kjære?
Det går bra.
God ettermiddag, alle sammen.
Takk for at dere kom i dag for å feire kjærligheten mellom
disse to spesielle menneskene.
Før vi begynner, har Jake bedt om å få spille enda et fagottstykke.
Jeg kan ikke utføre opplesningen.
- Så ikke gjør det. - Hva?
Jeg kan gjøre det. Du kan dra og få tak i ham.
Jeg kan ikke dra og få tak i ham.
Hvorfor ikke?
Det er for sent. Jeg kan ikke gå fra bryllupet til faren min.
Han heter Klare, for himmelens skyld,
og han er allerede på flyplassen uansett.
Der har du det.
Er det en løpe-gjennom-flyplassen-kjærlighet?
Jeg drar ikke til flyplassen. Han hadde trodd jeg var gal.
- Ja. Jeg sier bare... - Flyplassen.
Hvordan skulle jeg finne ham?
Kommer ikke gjennom sikkerhetskontrollen uten boardingkort.
- Jeg foreslo ikke... - Måtte kjøpt flybillett
bare for å komme meg inn.
Jeg vet ikke når flyet hans går eller hvilken terminal det går fra.
Tenk om jeg visste det.
Tenk om han fant ut at jeg visste det.
Tenk om han bare var på Boots og kjøpte en pinsett i terminal 5,
og plutselig står jeg der. "Hei, Klare."
Ja, greit. Det hadde vært intenst.
Den eneste jeg hadde løpt gjennom en flyplass for, er deg.
Takk, Jake, for det nydelige fagottstykket.
Skrevet for i dag.
Jeg tror det heter
Hvor er Claire?
Jeg synes det dere gjør, er utrolig.
Beklager.
Helvete heller.
Beklager, jeg fikk ikke sove i går.
Det viser seg at det er ganske vanskelig å komme på
noe originalt å si om kjærligheten.
Men jeg har prøvd.
Kjærligheten er grusom.
Den er grusom. Den gjør vondt, den er skremmende!
Den får deg til å tvile på deg selv, dømme deg selv.
Ta avstand fra andre i livet ditt.
Den gjør deg egoistisk.
Den gjør deg skummel.
Gjør deg besatt av håret ditt.
Gjør deg slem.
Får deg til å si og gjøre ting du aldri trodde du ville gjort!
Det feiler presten din noe.
Det er det eneste vi vil ha, og det er et helvete når vi får det!
Så det er ikke rart
at det er noe vi ikke vil gjøre alene.
Jeg fikk vite at om vi blir født med kjærlighet,
handler livet om å velge det riktige stedet å rette den mot.
Folk snakker mye om det.
At det skal føles riktig. "Når det føles riktig, er det lett."
Men jeg vet ikke om det stemmer.
Man trenger styrke for å vite hva som er riktig.
Og kjærlighet...
...er ikke noe de svake driver med.
Man trenger utrolig mye håp for å være romantiker.
Jeg tror det de mener, er
at når du finner en du elsker,
føles det som håp.
Gå ut utgangen på siden, nå.
Så takk til dere for at dere har brakt oss alle
sammen her i dag.
For å motta ord fra denne
kjærlighetens bok.
Vær sterk og bli oppmuntret,
alle dere som håper
på Gud.
Nå begynner vi
med hoveddelen.
- Der er du. - Hei.
Helvete heller.
Takk.
Og takk.
Presten ser etter deg.
Ikke gi ham hjertesorg.
- Tusen takk. Skal du gå? - Hei.
Faktisk så trodde jeg at du...
Jeg skiftet.
Hva gjør du? Tar du bussen, eller...
Ja, jeg tar bussen.
- På veien? - På veien, hvis jeg går om bord i bussen.
- Kult. - Ha det, da, dattera mi.
Ha det, far.
Ha det, fader.
- Ha det. - Ha det.
Du var perfekt.
De lyger alltid. Den kommer på magisk vis om et minutt.
De liker hverandre virkelig, de to.
- Det er fint. - De klarte det virkelig.
Gikk det bra med søstera di? Hun virket nervøs.
Hun har det bra. Hun har en jobbgreie.
- Engasjert. - Avhengig.
Det blir Gud, ikke sant?
Ja.
Søren.
Det verste med det er
at jeg faen meg elsker deg.
Jeg elsker deg.
Nei, ikke.
Vi kan bare la det være der, bare i et øyeblikk, på egen hånd.
Jeg elsker deg.
Det går over.
- Bussen kommer ikke på magisk vis. - Jeg tror jeg skal gå.
Greit.
Ses vi på søndag?
Jeg tuller, du får aldri komme til kirka mi igjen.
Jeg elsker deg også.
Greit.
176 DOLLNER AVENUE INNSTILT
Han gikk den veien.