Jeg skjønner det, Frank.
Jeg skjønner det.
For folk som oss er paranoia helt naturlig.
Du lurer på om jeg er en slags lokkefugl for å lure deg frem.
Det er jeg ikke. Det er trygt her.
Så Maratonmannen-greiene er unødvendige.
Det er trygt.
Ikke avhør en mann som har ventet i månedsvis på å få snakke med deg.
Kom igjen.
Jeg skjønner det.
Jeg skjønner det. Du vil...
Du prøver å skremme meg.
Og jeg betrygger deg ikke...
Er du...
- Du kan få botulisme av det der. - Prater du alltid så mye?
- Jeg prater når jeg er nervøs. - Du er visst ikke så dum som du virker.
- Hva er det? - Pokker!
Greit.
Stedet er rigget.
Hva mener du med det? Hva er det?
Om jeg ikke skriver inn en kode i hovedmaskinen...
Pang. Alarmen betyr at vi har tre minutter før det blir veldig varmt her inne.
- Pisspreik. - Ser det ut som jeg lyver?
- Vil du ta sjansen? - Hva er passordet?
Godtar bare øyeskanning.
Vil du at vi skal dø sammen?
Kom igjen!
Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
Kom igjen!
Nitti sekunder. Vi kommer til å føle oss rimelig dumme når vi dør.
Kom igjen!
Din...
Kom igjen!
- Jeg sier det én gang... - Hjelper du meg?
Ja. Ikke noe tull.
Jeg advarer deg.
Jeg glemte at den var der!
- Hva er det? - Jeg glemte at den var der!
- Pent og rolig, Lieberman. - Greit...
Hva gjør du?
- Hva gjør du? - Skanner øyet mitt!
Gjør det.
- Koble den ut. - Jeg kan ikke! Den er fastkoblet.
Drittsekk.
Skal vi fortsette med dette? Kom igjen.
Jepp.
Vi skal absolutt fortsette med dette.
Du er en idiot. Du vet ingenting. De samme som drepte deg,
- drepte meg. - Jaså?
Begynn å snakke.
Jeg har en idé.
Gi meg et par bukser.
Jeg kan lage te til oss. Vi kan...
Ja. Er det vondt?
Jeg skjønner det.
Det er bare stimuli. Du reagerer på dem.
Det blir du vant til.
Du kan bli vant til smerte. Du kan tilpasse deg den.
Du kan tilpasse deg alt, så lenge det er en vane.
Menneskehjernen lengter etter vaner. Trenger dem.
Men fjerner du dem -
- begynner du å gå av hengslene.
Når du fjerner dag og natt og mat...
Ikke noe vann, ingen mønster.
Vet du hva som er sprøtt? Selv om du vet hva som skjer...
Jeg sier at det skjer... Selv om du vet det, -
- hjelper det ikke å rasjonalisere det.
Folk tror at tortur er smerte. Det er det ikke.
Det er tiden.
Det er tiden. Det er å sakte innse at livet ditt er over.
Det er over, Lieberman. Nå har du bare marerittet.
Du og jeg har tid.
Jeg var analytiker for NSA.
Jeg jobbet med afghansk etterretning, som...
Kanskje du vet at det er en selvmotsigelse, fordi -
- taktikken vår er å betale alle vi kan for å fortelle noe.
Ikke sant?
"Fortell meg noe, så skal du få penger."
Så de gjorde det.
Og jobben min var å -
- vurdere dritten -
- og se etter brukbar informasjon.
Det var bortkastet tid.
Helt til de én dag -
- sendte meg noe interessant.
Jeg forstår ikke. Hva er på CD-en?
Hvorfor sendte de den til deg?
Jeg er analytikeren. Det er min jobb. De sender meg ekte informasjon, -
- og så vurderer jeg den og beslutter hvordan den skal håndteres.
Jeg kan gjøre jobben min for første gang på fem år.
Men du burde gi den til sjefen din.
Gi den videre oppover, så det ikke er ditt ansvar.
Hva om han skjuler den?
- Da er det deres feil. - Mamma, kjøpte du juice?
Ja. Kom. Jeg kan helle i til deg.
Går du utenom kommandokjeden, vet vi begge hva det kan innebære.
- Skal jeg ta et glass? - Ja, ta et glass.
- Leo, vil du ha juice? - Ja takk.
På med pysjen, dere. Det er sengetid.
Jeg er ferdig med leksene.
Faren din ser på dem før du legger deg.
- Greit. - Takk.
- Gå. Til køys med dere. - Takk. Glad i dere. God natt.
- Glad i deg. - God natt.
- God natt.
Jeg vil gjøre det rette.
Du vil at jeg skal si det er greit, så det ikke er din feil om det går ille.
David, jeg bare...
Jeg kan ikke.
Alt vi lærer dem om å være gode mennesker -
- det er det dette bunner ut i.
Derfor tok jeg denne jobben.
Det er derfor vi er her, og jeg ikke lager apper i Silicon Valley.
Hvordan skal jeg se dem i øynene -
- når jeg vet at jeg var for redd til å gjøre det rette?
Kom hit.
Gjør det du mener du bør.
NETTETS SIKRESTE FTP-TJENER
BRUKERNAVN - MICRO
SEND EN KRYPTERT FIL
MELDING AHMAD ZUBAIR
LEGG VED FIL
ZUBAIR_AVHØR.MP4
Hvem andre vet det?
LASTER OPP FIL - FERDIG
FILEN ER SENDT
Din tur, pappa! Pappa?
David.
Beklager.
- Er det en kvadruped? - Hva er en...
- Det er et dyr med fire bein. - Det vet du.
Beklager. Ja.
Så vi har en kvadruped som ikke bor i jungelen.
- Vegetarianer. - Firbeint vegetarianer, -
- bor ikke i jungelen.
- Og... - Dette er vondt.
- Kommer vi for sent? - Nei.
Nei. Det går fint. Tror jeg.
Alle har samme idé som oss.
Jeg vil rekke det.
Nå spøkelseshuset før køen.
- Vent i bilen. - Hva?
- Uansett hva som skjer. - Hva gjør du?
- Pappa? - Hva gjør du?
Bli i bilen.
Forstår dere?
- Jeg kommer straks tilbake. - Pappa?
David!
Ikke rør deg!
- Lieberman, ned på bakken! Nå! - Det er en feil.
Uansett hvilke ordrer du har, er jeg ikke forbryter. Jeg er analytiker for NSA.
Gå ned!
- Jeg er analytiker for NSA! - Han har våpen!
Nei, det har jeg ikke!
- Det er ikke sant! - David?
Dette er en feil.
Sarah, gå.
- David! - Legg fra deg våpenet!
Ned på kne!
- Nei. - David!
Nei! Sarah, gå!
- David! - Gå!
Nei!
Mobilen min reddet meg.
Jeg gikk under jorden.
De skrev en falsk rapport.
Plantet bevis, fremstilte meg som en forræder.
Plukket i stykker livet mitt.
Gjorde livet til et helvete for Sarah. For barna våre.
Hun sa du var modig.
Modig og dum.
Og her er jeg, naken og bundet til en stol. Så...
Ja.
Skal vi fortsatt gjøre dette?
Ja.
Kan jeg få et glass vann i det minste?
Obduksjonsrapport.
Med mindre Wolf skjøt seg selv i beinet, -
- knuste sitt eget ansikt og knakk sin egen nakke, -
- er dette et drap.
- Herregud. - Tortur, så drap, for å være nøyaktig.
Jeg tror drapsmannen kom ned pipa.
Bevegelsessensorene merket ham ikke.
Wolf kommer hjem, skrur av alarmen, og pang! Fyren tar ham.
Ser vi etter den slemme julenissen?
Pressen vet at han er død.
Ingen uttalelser ennå.
Det blir hanekamp om jurisdiksjonen.
New York-politiet og FBI?
Begge prøver allerede å ta over.
Faen ta dem.
Han var en av oss.
Hvorfor må du være så stille? Som en pokkers katt.
Jeg kan knytte en bjelle om halsen om det hjelper.
Ja, gjør det.
- Vil du ha kaffe? Den er nykokt. - Gjerne.
Hva bringer deg hit?
Personlig leveranse.
For en ære, Mr. Russo.
Kyss meg i ræva, Curtis.
Hvordan går det her?
Det går bra. Pengene dine dekker husleia.
Holder de hjemløse med kaffe og suppe. Av og til snakker vi om å være veteran.
Det hjelper.
Noen av dem. De kommer tilbake, så det må bety noe.
Du har alltid vært flink til å sette folk sammen igjen.
Bli. Se hva du betaler for.
- Jeg trenger ikke det. - Det er derfor du burde bli.
Det er bra for dem å se en som har skapt seg et nytt liv.
Jeg hadde fått skyldfølelse fordi jeg kom meg ut i tide.
Disse gutta har problemer jeg ikke har.
Jeg er for egoistisk til å gjøre det du gjør.
Det er ikke noe egoistisk ved dette.
Det betyr mye.
- Hvordan går forretningene? - Ganske bra, faktisk. Siden du spør.
Trendsetter.
En mann med penger og smak.
Du visste at du skulle gjøre store ting. Det skal du ha.
Hva er det?
Jeg vet ikke om du synes det er bra eller ei.
Nei. Jeg er stolt av deg.
Du vet at du alltids kan få en jobb i Anvil.
Instruktørjobb.
Du er fortsatt den beste sanitetssoldaten jeg har sett.
Du hadde sydd på deg beinet igjen om du fikk sjansen.
Visst pokker. Om du fant det.
Men er det derfor du er her?
Kommer du i morgen kveld?
Ja.
Ja, jeg kommer.
Bra.
Du bør komme og jobbe med meg.
- Du vet jeg hadde passet på deg. - Sikkert.
Men jeg kom meg også ut i tide. Selv om det kostet meg et bein.
Jeg har ikke planer om å dra tilbake.
Da er vel vi de heldige.
Hvem kommer, Lieberman?
Bare si hvem det er.
- Nei, noen kommer. - Ingen kommer.
- Jeg tror ikke du overlevde alene. - Ja?
Si hvem det er.
Jeg overlevde av samme grunn som deg. Jeg er flink til dette.
Jeg vet at det er lettere om du gjør meg til fienden, men det er jeg ikke.
Jeg er den eneste vennen du har.
Jeg er den eneste vennen du har!
Du!
Om noen kom, hvem hadde det vært?
Suksess er et spørsmål om perspektiv her.
Det kan ikke måles i vunne kamper eller land som er tatt.
Min herrer, jeg er her for å tilby dere friheten.
For å føre krigen som må føres for å endelig vinne dette.
Vi skal gjøre noe nedrig og vanskelig, -
- men det vil fremskynde slutten på krigen og beskytte landet vårt.
Major Schoonover?
Dere er håndplukket fordi dere er de beste til det dere gjør.
Rivalisering innad har ingen plass her.
Green Beret, Delta, SEAL, marinejeger... Jeg driter i det.
Dette er oss nå.
Dette er Operasjon Kerberos -
- og dere er mine krigshunder.
Fienden opererer uten hensyn til ære eller regler.
Så det gjør ikke vi heller. Oppdraget vårt er enkelt.
Vi fanger, avhører og henretter verdifulle mål.
- Høres ut som Phoenix-programmet. - Er det et problem?
- Ikke om Kongressen ikke syns det. - Det er greit for dem.
Jeg er den eneste sjefen dere trenger. Jeg peker, dere skyter.
Castle og Russo er lagledere. De legger ut alle oppdrag.
Noen spørsmål?
Betyr dette at Ann-Margret ikke kommer?
Jeg mener...
Idiot...
DØ - PUPPER - SVERM - BESKYTTELSE - FUBAR MORDERISK - HENSIKT
Spiller du Kenny Rogers på den?
Det er ikke min stil.
Gunner Henderson. Du leder laget mitt. Har hørt bra ting om deg.
I like måte. Jack Kimber er en venn av meg.
Du er den beste breacheren han har sett. Gleder meg til å se deg jobbe.
Jeg er her for å tjene Gud.
Greit nok.
Vi er rettferdighetens sverd. Vi må sikte oss riktig inn.
"Rettferd vokter den som er hel i sin ferd, -
- men urett fører en synder til fall." Salomos ordspråk, 13:6.
Greit.
Fjeset ditt. Jeg tuller!
- Greit. Hyggelig å møte deg. - Deg også.
- Han virker morsom. - Ja.
Hvordan ser laget ditt ut?
Klart til dyst.
La du merke til at vår fryktløse leder ikke sa navnet sitt?
Ja.
Jeg har hørt noen av gutta kalle ham agent Orange.
- Jeg liker det. - Gjør du?
Stoler du ikke på ham?
Vi skal ikke spørre om grunner, Frankie.
Vi skal handle eller gå under.
Det er fra et dikt om noen fyrer -
- som fikk grisebank på grunn av feilaktig informasjon.
- Du kødder. - Jeg kødder ikke.
Har du lest et dikt?
Billy, du er så morsom.
- Seriøst. Styrtmorsomt. - Du slutter aldri å overraske meg.
Helt alene? Jeg visste ikke at du kunne lese.
Beklager.
En gang uskadeliggjorde jeg en maskingevær-post, -
- så en fyrs hode eksplodere, og -
- alt jeg tenkte, var: "Bra skudd."
Jeg hatet fienden fordi jeg måtte, men jeg respekterte ham også.
De plager meg ikke.
Et av Apachene våre traff noen av våre egne.
"Vennlig ild."
Det finnes ikke.
Men det er krig, ikke sant? Slikt skjer.
Bortsett fra at jeg så en presseoffiser si til reporterne -
- at det var et bakholdsangrep.
Løgnaktige jævler.
Det eneste jeg tenkte, var at det vanæret soldatene.
De var flinke til jobben sin.
De gikk ikke inn i noe bakholdsangrep, som jævla idioter. Det var løgn.
Når -
- jeg drømmer, ser jeg den fyren.
Og det er meg han lyver om.
Meg han gjør til en jævla idiot.
Som om det ikke betød noe.
Hva gjør man når man ikke kan stole på sine egne?
Tar saken i egne hender.
- Nå er vi i gang. - Nei. Jeg er enig med O'Connor.
En gang må være den første.
På tide at du tar til fornuften.
Vi tar saken i egne hender.
Vi er ikke de eneste soldatene som er sviktet av landet vi tjener.
Jeg har venner som ble sveket på måter dere ikke kan tenke dere.
Alt ble tatt fra dem.
En god mann risikerte livet sitt for å redde mitt.
Jeg bestemte meg for å ikke kaste bort gaven han ga meg.
Så jeg fikk meg jobb og begynte et nytt liv.
Og nå legger jeg stoltheten i å leve det livet bra.
Hva er det du egentlig jobber med?
Jeg selger forsikringer.
Det er litt av et salgsredskap.
Da avslutter vi.
Les dette. Du har rett til å føle deg sveket.
VÅPEN GRUNNLEGGENDE AMERIKANSK RETT
Det finnes mange menn som føler det samme.
Den følsomme drittpraten løser ingenting.
Snu meg så jeg kan legge inn koden.
Her er saken.
Det er ikke noe sprengstoff her.
I så fall ville jeg funnet dem.
Du sier "tro meg" hele tiden, men du lyver.
Bravo, Frank. Du skjønte det. Ikke noe sprengstoff.
Ingen ild.
Snu meg. Jeg skal vise deg noe.
Snu meg! Kom igjen!
Smil, Frank. Du er på Det skjulte kamera.
Legger jeg ikke inn koden, blir videoen sendt til forskjellige medier, -
- og så vet verden at du lever. Vil du det?
Ikke? Slipp meg.
Slipp meg.
Jeg tenkte at om de fant meg her -
- kunne jeg vise drapet på meg til verden.
La familien min vite at jeg ikke var det alle sa.
Jeg ville mistet sjansen til å dra hjem og treffe dem. Denne sjansen. Oss.
Familien min er borte på grunn av den jævla CD-en din. Hva med det?
- Var det ikke relatert til det du gjorde? - Hold kjeft.
- Jaså? - Hold kjeft.
Du fulgte ordrer, jeg gjorde jobben min. Hva er forskjellen...
- Det er faen meg en forskjell... - Hva er den?
Hva er forskjellen?
Hvor mange ganger ble Ahmad Zubair slått?
- Hold kjeft. - Hvor mange ganger ble han torturert?
Han var et bra menneske! Han var en hederlig far. Han var politi.
Du!
- Skal du drepe meg? - Tanken slår meg.
Det gjør du ikke.
- Ikke? - Jeg kjenner mennesker. Jeg er analytiker.
Det er jobben min.
Du dreper meg ikke. Du er en bra mann.
Du...
Du vet ikke en dritt.
Hvem andre vet det?
Dere kan fortsatt gjøre om på det.
Jeg skal hjelpe dere.
Svar på spørsmålet.
Vet alle at jeg er politimann?
Er de med på dette?
- Hva sier han? - Ikke noe nyttig.
Er vi sikre på at han har noe?
Tviler du på etterretningen min?
Vær så snill. Jeg er ikke terrorist. Jeg har familie, barn...
Jeg er et godt menneske.
Vil du at familien din skal se sola stå opp igjen, -
- slutter du å snakke. Forstått?
Om du ikke vet noe...
Gjør det.
Vær så snill. Jeg er ikke terrorist.
Jeg har familie.
Hva er det du gjør?
Skjender vi lik nå?
Frank?
Schoonover sa "hent kulen".
Jeg henter kulen.
Ser ut som vi skjuler bevis.
Er det greit?
Ingen spør om meningen vår. Ikke mens vi er her.
Kom igjen.
LT. FRANK CASTLE MARINEINFANTERIST - EKTEMANN - FAR
Gratulerer med dagen, Frank.
Det var snilt av deg å kjøpe en gravstøtte.
Synes han fortjente en slags markør.
Frank ville ha hatet denne sentimentale dritten.
Jeg skulle ønske...
Hvorfor kom han ikke til oss?
Etter Maria og barna.
Han måtte ikke være alene.
Vi kunne ha hjulpet ham.
Han ville ikke ha hjelp.
Han ville drepe hver eneste jævel som var med på det.
Jeg savner ham.
Og jeg så det.
Jeg så det.
Selv før det skjedde.
Han endret seg og det ble vanskeligere å komme tilbake.
Han sa at Kandahar var ulikt alt annet.
Han sa at grensene ble uklare.
Når sa han det?
Da han var der borte.
Han ringte meg for å prate.
Sa jeg var heldig som ikke var der.
Tja -
- du var det.
Han solgte ikke livet billig.
Du har skyldfølelse for at du mislikte ham.
Jeg ville ha ham av veien, mamma, men ikke sånn.
Og nå får du sitte i stolen hans.
Midlertidig.
Noen må bli den ansvarlige agenten.
Hvorfor ikke du?
- Jeg vet ikke om jeg er skikket. - Ikke?
Du dro til Afghanistan fordi du raskt ville bli forfremmet.
"En fjær i hatten", sa du da jeg prøvde å overtale deg til å la være.
Jeg prioriterer annerledes nå.
Fordi vennen din døde.
Og nå stenger du deg selv inne og synes det er vanskelig å stole på folk.
Men denne tilbakeholdenheten er ikke bra, Dinah.
Ikke gjør meg til et offer her. Det er jeg ikke.
Wolf og Ahmad ble offer. Og jeg trekker meg ikke tilbake.
Jeg stoler ikke på at en annen gjør det riktig.
Kall meg arrogant.
Jeg er den beste. Andre vil skuffe meg.
Så klart vil de det.
C'est la vie. Slik er livet.
Måten vi takler skuffelser på, avgjør hva slags person vi er.
Men dette er ikke noen som er sent ute til middag -
- eller kjøper feil blomster.
Vet du hva? Du er arrogant.
Og ikke bare litt selvgod.
Men du må stole på noen, en eller annen gang.
Men jeg lurer på om det ikke er omvendt.
Etter det som skjedde med vennen din, -
- er du kanskje livredd for at noen skal velge å stole på deg.
- Hei, syvsover. - Hei.
Hei.
Nei!
Gratulerer med dagen, Frank. Det er den 15.
Gratulerer med dagen.
Jeg vet alt som er å vite.
Slipper du meg løs, skal jeg kjøpe kake til deg.
Kom igjen.
Før eller senere må du gi meg noe å drikke eller spise.
Eller drepe meg.
Hva blir det til?
Du burde ikke ha kommet etter meg.
Jeg hadde ikke noe valg.
De tok fra oss familiene våre.
Herregud. For noe pisspreik.
Familien din lever. Min er borte.
Du kastet bort din.
Du hadde et valg. Det hadde ikke jeg.
Bare fortsett å si det til deg selv. Kanskje du tror det en dag.
Vi trodde vi tjente landet vårt.
- Det trodde vi begge. - Skriv inn koden.
Om jeg drar hjem, blir familien min drept.
Vi kan endre det sammen.
Skriv inn koden.
Beklager, Frank.
Lewis? Er du der nede?
Er du her nede?
Pappa...
Gutten min...
- Pokker. - Kom hit.
Herregud.
- Greit. - Unnskyld.
- Hva? - Jeg kunne ha drept deg.
Du gjorde det ikke. Ingen ble skadet.
- Pappa, jeg kunne ha drept deg. - Det går bra med oss begge.
Nei. Jeg kunne ha drept deg, pappa.
Jeg fant Wolfs kontoutskrifter.
Tretti millioner?
Jepp. Seks kontoer. Alle skjult i utlandet.
- Noen tegn på hvor de er fra? - Jobber fortsatt med det.
Vi må si fra til ledelsen, Dinah.
Jeg er ledelsen. Hvem andre kan vi stole på med dette?
Jeg er ny, du ga meg beviset. Alle andre er mistenkte.
Synes du ikke at det er skummelt?
Nei. Selvsagt ikke.
Det setter deg akkurat der du vil være.
Og hvor er det?
Alene. Ensom cowboy. Deg mot verden.
Snakket du sånn til Wolf?
Er det det jeg får?
Du kom hit og var rasende angående en sak ingen ville ha -
- og "vi er ikke partnere" - greia, og nå må jeg holde hemmelighetene dine?
Ja.
Vet du -
- du hadde rett i én ting.
Tillit og lojalitet må man gjøre seg fortjent til.
Stein. Sam.
Vent.
Rolig, Frank.
Ikke gjør det. Det hadde jeg ikke gjort. Ingen brå bevegelser.
Kan du ikke sette deg?
Ta en kopp kaffe.
På tide å velge.
- Hvorfor drepte du meg ikke? - Herregud.
Hørte du ikke noe jeg sa?
Du må være den staeste...
- Hvorfor drepte jeg deg ikke? - Kodene.
Skrudde det av.
Det er som du sa. Vaner, ikke sant? Mønster.
Herregud!
De gir oss ensnormalitetxfølelse, en falsk trygghetsfølelse.
Vi slutter å stille spørsmål. Selv en som deg.
Du er et rasshøl.
Mennene som prøvde å drepe oss, de har mønster.
Mønster som ikke involverer deg og meg.
- De tror vi er døde. - Lieberman -
- jeg liker ikke partnere.
Ikke vær så selvopptatt.
Det er ikke rom for følelser her.
Vi har begge gjort ting vi gjerne skulle gjort om på. Vi kan ikke det.
Men vi er ikke skurkene her. De er det. Ikke sant?
GRATULERER MED DAGEN
Nå kødder du.
Jeg elsker kona mi.
Hva fikk du?
Springsteen. På Meadowlands.
Kona ga meg billetter til når jeg er tilbake.
Stilig.
- Bare 29 dager igjen. - Ja. Det kan du vedde på.
Hva med deg, Bill?
Har du planer?
Ja, jeg har planer.
Billy the Beaut? Noen ting forandrer seg aldri.
Har du noen gang vurdert kvalitet fremfor kvantitet?
- Velg en vinner. Slå deg til ro. - Gud laget meg sånn av en grunn.
Synd å ikke dele på rikdommen.
"Dele på rikdommen."
- Vet du hva vi burde gjøre? - Hva da?
Frank skal hjem og lese nattahistorie for barna sine. På stedet hvil.
Dere må på brifing. Fem minutter.
Greit.
Terrenget betyr at vi ikke kan lande nær anlegget -
- uten å varsle fienden, så vi lander her, nord for denne åskammen. Går inn til fots.
Når begge lagene er på plass, slår vi til mot anlegget.
Ingen luftstøtte?
Dette er et hemmelig oppdrag. Luftstøtte motvirker det.
Har du noe å legge til, Castle?
Det ser ut som et bakholdsangrep.
Og hva baserer du den gode faktaanalysen på, Castle?
Han er et mål, og nå er oppholdsstedet hans bekreftet.
- Denne sjansen kommer ikke igjen. - Hva nå?
Venter han bare på å bli tatt der det ikke er lett å hente ham ut -
- og terrenget gjør det til en dødsfelle?
Vet du hva de kaller lag som våre? Det amerikanske Taliban.
Vi går inn midt på natta, og folk forsvinner.
Vi har gjort det i et år.
De vet om oss og ønsker oss døde.
Jeg tror det er en felle, for det er det jeg hadde gjort.
Russo?
Jeg stoler på Franks instinkter.
Og jeg stoler på hardt ervervet, nøye undersøkt informasjon.
Jeg velger informasjonen fremfor den vage magefølelsen til krigshviskeren her borte.
Jeg skal si deg en ting.
- Du har ikke kommandoen... - Ro ned.
Ingen av dere har kommandoen.
Sir.
Forbered lagene.
Om vi gjør dette, kommer menn til å dø.
Jeg pekte. Nå må dere dra og skyte.
- Sir. - Dere drar kl. 2300.
- Stikk av. - Mottatt.
Når de får stilt inn morterne, kommer de til å knuse oss.
Jeg går gjennom den bygningen. Rydd vei for en uthenting.
- Er du sprø? - Vil du dø her? Som en fanget rotte?
Det er på tide at jeg får en rettferdig kamp.
- Jeg går. - Da blir jeg med deg.
Bli her. Beskytt ham.
- Hva? Det er sprøtt. - Bill, du blir her.
Beskytt ham. Dekk meg.
Frank.
Jeg må hjem til the Boss. Jeg må gå.
Kom igjen.
Hvordan går det?
Man høster som man sår.
Jeg skal høste litt selv.
Bare ikke blø i hjel. Hører du?
Jeg skal få deg hjem.
Dekk meg!
Dekker deg!
Kom igjen!
Tok dere ham?
Drepte dere målet?
Tok dere ham?
Drepte dere målet?
Hva sa du?
Hva sa du, din drittsekk?
Dette er din feil!
- Hører du? - Slipp ham!
Jeg skal drepe deg!
Dette er din feil!
Vil du drepe ham? Jeg kan ikke la deg gjøre det.
- Gi deg! - Hvorfor beskytter du ham?
Jeg beskytter deg. Folk som ham blir aldri tatt.
Nei. Ikke rør meg.
Få opp øynene.
Hele greia er noe jævla tull.
Liker du ikke lukta? Kom deg ut! Det skal jeg.
Jeg ba om overføring til marineinfanteriet.
Jeg kan ikke... Vi kan ikke gjøre dette lenger.
La oss komme oss ut.
Se på oss.
Frank!
Se på deg selv.
Bill.
Du kunne gjort slutt på det den natta. Det gjorde du ikke.
Så drepte de familien din.
Det må du leve med.
Men denne krigen du fører... Kom igjen.
Det er det amerikanske militæret. CIA.
Du ble tatt av én spion som var bundet til en kontorstol.
Jeg trodde jeg trengte deg, men du trenger meg like mye.
Hør her...
Jeg har brukt mange måneder på å hacke meg inn i alle byråer og serverne deres.
Telefonselskaper, politidistrikter...
Alt de bruker mot oss, kan jeg bruke mot dem.
- Jeg har forberedt meg på deg. - Hva betyr det?
At alle missiler trenger et styringssystem.
Herregud.
Uten meg er du en stump gjenstand.
Ja, avvis meg. Gjør det.
Pokker ta.
Sett deg.
Sett deg ned.
Ikke vær stolt. Jeg har noe å vise deg.
- Sett deg ned. - Pokker ta.
Din jævel.
Heroinen finansierte bare noe annet.
Operasjon Kerberos -
- finnes ikke.
Det finnes ingen offisielle dokumenter, ingen Kongress-godkjenning.
Den er helt hemmelig. Vet du hva det betyr?
De gjorde deg til leiemorder.
Jeg bryr meg ikke om vi stoler på hverandre.
Jeg vil ikke være blodsbrødre. Slikt er for unger.
Men du og jeg ønsker det samme nå.
Så samarbeid med meg.
På én betingelse.
- Hva som helst. - De dør.
Ja?
Hver eneste én. Ingen rettssak.
Ikke noe jævla tull.
De dør.
Det kan jeg leve med.
Tekst: Heidi Rabbevåg