En gång för länge sen, mitt i natten,
blev två döingar arga som katten.
Rygg mot rygg, de stod vända mot varann, drog sina svärd och sköt varann.
Dumt.
Dumt? Det är inte dumt, utan nonsens.
- Det är två skilda saker. - Då är det dumt nonsens.
Sluta.
Lis, ta andra versen. Visa hur det ska gå till.
En var blind, den andre såg ingenting, så en stum man fick bestämma allting.
Den blinde gick dit för att speja, den stumme för att ropa "heja".
Bra.
Det var så man roade sig innan internet och smarttelefoner.
- Vad trist. - Det är det inte alls.
Du...
Titta! Där är den!
Vi läste i skolan att hon symboliserar allt gott i USA.
- Det stämmer. - Är det därför du måste åka och kriga?
Pappa ska döda en massa hajji.
- Hur många har du fimpat? - Säg aldrig så igen.
Förstått?
Ja, vad bra. Tackar.
Ursäkta.
Kan jag få lite kaffe?
Tack. Nej.
Bara tre stekta ägg, bacon och rostat surdegsbröd.
Ska du flytta till området?
Det hänger på äggen.
- Vi har inte så många hipsters här. - Det har ni fortfarande inte.
Tre stekta ägg, bacon och rostat surdegsbröd.
FEM DÖDA I LITTLE ITALY MORD OCH SJÄLVMORD - AV KAREN PAGE
Ja?
Hipster! Det är till dig.
- Det är inte möjligt. - Jo.
Killen beskrev dig som om han hade stått här.
- Prata inte hela dagen. - Okej.
- Du har fått tag i fel person. - Det tror jag inte.
Pratar jag inte med Frank Castle?
Vi går rakt på sak. Du är Frank Castle, eller hur?
Frank Castle, den döda killen.
- Då är vi två. - Du har mer rätt än du anar.
Du är inte det enda spöket i den här stan.
Fick du skivan jag lämnade hos dig?
Ja, det fick jag.
Tittade du på den?
"Micro." Vad är det? Ett namn?
Visst. Det duger för tillfället.
Om det är nåt du vill diskutera,
så kan du väl komma hit.
Jag kan bjuda på en kopp kaffe, så pratar vi.
Det skulle nog inte sluta så väl.
Först måste du förstå.
Du måste förstå att du inte kan döda mig.
Sen kan vi ses.
Utsökt.
Hörru!
GÖR MIG INTE BESVIKEN, FRANK
Jävlar.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hej.
Vad är klockan?
Nej!
Vilka mer vet?
Du kan fortfarande... förhindra det här.
Jag ska hjälpa dig.
- Vad säger han? - Inget användbart.
Vet vi ens om han har nåt?
Ifrågasätter du mig?
Snälla, jag är ingen terrorist.
Jag har familj och barn, och...
Om de ska se soluppgången, sluta snacka.
Förstått?
Gör det.
God morgon, Frank.
Vad gör du här?
Curt, jag har nån efter mig som vet att jag lever.
Han kallar sig Micro.
- Skulle jag ha berättat? - Listan är kort. Jag menar inte...
- Jag skulle aldrig tjalla på dig. - Jag vet.
Har nåt slunkit ut? Har nån hängt här? Har du hört nåt?
- Nånting? - Nej, inte ett knyst.
- Vad vill han? - Han säger sig ha svar åt mig.
Schoonover...
Han sa nåt till mig när jag dödade honom.
Han sa att det som hände Maria och barnen
berodde på nåt jag hade gjort.
Nåt jag hade gjort i Kandahar.
Schoonover... Han försökte bara överleva.
Det kan ändå vara sant.
Berätta. Vad var du inblandad i?
Ja...
Vi var en hel grupp. Vi fick nya identiteter som CIA-agenter.
Förhör och avrättningar.
Inte krig.
Inte som vi var vana vid.
Men ärligt talat brydde jag mig inte längre.
Den skiten följer med en hem oavsett, och Maria visste det.
Hon visste det. Barnen visste det...
Jag märkte det på dem ibland.
De tittade på mig...
...som om de inte ens visste vem jag var.
Kom igen, Frank. Du dödade inte din familj.
Men tänk om jag gjorde det.
Det slår mig ofta, nu när jag är tillbaka.
Vi tar stora saker för givet, men är besatta av oviktiga småsaker.
Tänk på det som hände här 11:E september. Folk repar sig så jävla fort.
- Vi låter oss själva glömma. - Vi väljer att glömma.
Det enklaste vore att glömma Ahmad Zubair och det som hände i Afghanistan.
Varför blev han dödad?
Jag fick en video på mordet av en anonym källa.
Han blev förhörd och skjuten i huvudet av amerikaner för att han var polis.
Jävlar.
- Varför har du inte visat Wolf videon? - Jag har den inte.
Den blev stulen.
- Var Schoonover och Castle med? - Alla var maskerade.
Men om de var med, är alla dina misstänkta döda.
Vem stal då bandet? Varför blev jag hemskickad?
Det var sju män i rummet.
Vet Wolf det?
Varför ta hit mig och behandla mig som skit?
Han blev nog tillsagd att hålla mig borta från det.
Jag hittade en kille från Castles och Schoonovers enhet.
Han heter Billy Russo.
- Wolf lär inte låta dig prata med honom. - Vi får väl se.
Det var allt. Jag ser fram emot att läsa rapporten.
- Sir? - Madani. Vad kan jag göra för dig?
Jag gick igenom utplaceringarna och insatsrutinerna.
Du har varit ute i fält en del.
Jag skulle gärna gå in först, men som befäl får man inte göra det.
Självklart.
Jag skulle vilja fysträna med enheten.
Ska jag skicka teamet till Brunswick för att träna, bara för din skull?
Givetvis inte.
Vi kan ordna nåt här i New York, via en privat entreprenör.
Ett företag som heter Anvil har allt vi behöver.
Du ska kunna lita på mig om jag är den som går in först.
Varför inte? Skicka ett förslag, så tittar jag på det.
Tack.
Ursäkta, jag är hungrig. Har du nån växel? Snälla?
Tack, Karen.
Du har kvar ditt stora hjärta.
Gick det så illa för dig?
Jag ville säga hej, så jag tänkte pröva lyckan här.
Vill inte få skallen bortblåst.
- Har du kvar pistolen? - Självklart.
- Bra. - Vad fan gör du här?
Kan vi prata?
En drink?
Visst.
- Jag visste inte om du ville prata. - Inte jag heller.
Du ser ut att må bra.
Du kör hårt med hipsterstilen.
Jag har funderat på att skaffa hårknut.
Skulle det passa mig?
Var har du varit?
Jag hade saker att göra.
Det behövde avslutas.
Är det avslutat nu?
Det finns nån som vet att jag lever.
- Jag måste få veta om du har sagt nåt. - Herregud, nej.
Känner du mig inte bättre än så? Jag skulle aldrig...
Säg nej om du vill, men...
...jag behöver din hjälp.
Vill du ha hjälp att hitta honom?
Ja.
Han kallar sig Micro. Som om det betydde nåt.
Han har iakttagit mig. Han är spion och duktig på det,
-för jag har inte anat nåt. - Har du bara namnet?
Han sa nåt om att vi båda var döda.
Om att jag inte var det enda spöket i New York.
Hur kontaktar jag dig?
- Köpte du blommor till mig? - Ja.
Jag är av den gamla skolan.
Sätt blommorna i fönstret när du har fått fram nåt,
så ringer jag dig.
Okej.
- Okej. - Okej.
Tack, Karen.
Tack för ölen. Du...
- Det var fint att se dig. - Detsamma.
Var försiktig.
Okej. Du kan ta ner de här igen, men vänta lite.
Okej.
Allt det kan ställas ner igen.
- Hej. - Vad bra att du är här.
Törs man fråga?
Det finns en ett år gammal opublicerad artikel i systemet,
men rapporten verkar inte finnas där.
Jag hittar bara en hemsida som inte heller funkar.
- Vad handlade artikeln om? - En datahackare.
Känner du igen namnet Micro?
Han kan vara en statsagent, men jag är osäker.
- Var kommer storyn ifrån? - En pålitlig källa. Han gav mig ett namn
-och sa åt mig att gräva. - Vad är det för källa?
- Jag berättar om det blir nåt av det. - Tja, vi fick en story
från en radikal frilansjournalist för ett tag sen.
Ren paranoia. Han såg konspirationer i allt.
Men han hävdade
att han hade nåt på en NSA-analytiker som hette Micro och läckte hemligheter.
Och?
Jag valde att inte publicera det.
- Varför då? - För att jag är redaktör.
- Det ingår i jobbet. - Var inte sarkastisk, Ellison.
- Varför? - Han hade inga bevis.
Den enda källan var nån inom inrikes säkerhet
som vägrade uttala sig offentligt.
Sen kom New Yorks befäl Carson Wolf hit personligen
och bad mig att inte gräva vidare.
Storyn var alltså sann.
Han sa att en publicering av storyn skulle störa utredningen
och sabba chanserna att få fast de inblandade.
- Gick du med på det? - Jag valde att vänta på en större story.
- Och göra mig vän med Carson Wolf. - Men herregud, Ellison...
Hör på.
Jag tror att jag har kvar artikeln på mitt kontor.
Slutar du se på mig så där om jag ger dig den?
INGA MATCHNINGAR
Det kvittar om Jasons mamma sa att han fick gå. Du får inte gå.
- Jag har redan sagt att jag ska gå. - Ja, innan du frågade mig.
- Jag trodde att det var okej. - Det var misstag nummer ett.
- Jag bad inte om din åsikt. - Du bad inte om min heller.
Det är bara en film. Pappa hade låtit mig gå.
När då? När du var tio?
Din pappa har inte varit här på ett år.
Det suger, men hans minne är inget du kan köpslå med vid en diskussion.
Förlåt, mamma.
- Han menade inte så. - Hörru!
Zach, kom tillbaka.
Jag fattar. Det är bara en film. Det är lugnt.
Men jag måste få veta vad det är som händer, för annars...
Jag måste få veta.
Kontrollbehov är en försvarsmekanism. Jag förstår det.
Ja, kanske det.
Vet du vem som lärde mig det? Din pappa.
Det är bara en film, mamma.
- Snälla. - Jag ska tänka på det.
- När ska du tänka på det... - Hörru!
Utmana inte ödet nu.
Jag älskar dig, mamma.
Gumman. Jag älskar dig också.
Jag med, lilla kaninen.
- Blev du klar med matteprovet? - Ja.
- Snälla, skjut inte! - Det är en gisslan.
Fan också.
Jag såg honom närma sig och trodde att han tillhörde fienden.
Var inte så hård mot dig själv.
Bara en ur gisslan dog. Det är en stor framgång.
- Så bra går det aldrig. - Sant.
Det är alltid rörigare i verkligheten.
- Jag heter Billy Russo. - Dinah Madani, Sam Stein.
- Är det din verksamhet? - Ja.
Vi hyr olika lokaler varje gång. De är ganska opolerade,
men då håller man sig på alerten.
- Det funkade bra. - Du gjorde allt rätt, Sam.
Man kan inte förhandla om en gisslan som inte lyssnar.
Så fort nån ger sitt klartecken, handlar allt om procenttal.
Jag ska komma ihåg det.
Varsågod.
Anvil skulle gärna vidareutbilda er.
- Tack. - Det finns ingen bättre.
Alla mina instruktörer har tillhört specialstyrkorna.
Ett regeringskontrakt här i USA skulle betyda mycket för oss.
Var är dina killar nu?
I Irak och Afghanistan mestadels.
Personskydd, transportskydd... Vi gör skillnad.
- Vi växer fort. - Jag har varit i Afghanistan.
Jag var departementets attaché där.
Madani. Är du perser?
Amerikan. Jag är född här. Men mina föräldrar kom hit -79.
Det kan inte ha varit lätt för dig att jobba därborta.
Reglerna var enklare på många sätt.
- Man vet åtminstone vilka de är. - Visst.
Afghanistan är ett enkelt land om man inte försöker förändra det.
- Jag var där på min sista vända. - Vilken enhet?
Förhör du de anställda, Madani?
- Jag visste inte att du var här. - Mr Russo, Carson Wolf.
- Vilken imponerande verksamhet. - Det gläder mig att höra.
Titta in på kontoret, så får ni ett skräddarsytt program...
Prata med inköpsavdelningen.
Kandahar är avslutat.
- Kom ihåg det. - Ja, sir. Vi pratade bara.
Man får väl prata om vad man vill när man inte är i tjänst?
Över en drink?
Jag vill veta vad du tänker göra...
...om du hittar Micro.
Har du hittat honom?
Jag har hittat nåt. Det verkar stämma med det du sa.
Vem är det?
Jag ska vara tydlig. Jag vill hjälpa dig, men inte om det innebär att nån dör.
Jag har inte sökt upp honom. Han sökte upp mig.
Han kan ha nåt att göra med det som hände min familj.
Om han inte är ohederlig eller farlig, så har han inget att oroa sig för.
Snälla.
Hjälp mig, Karen.
Eller låt bli. Lämna mig vind för våg om du känner för det. Men gör det då.
Vad är det här?
Det är en obekräftad story om en säkerhetsagent
som hade läckt hemlig information.
- Han kallar sig Micro. - Micro?
Har du hans namn?
David Lieberman.
Men här är haken. Officiellt blev han ihjälskjuten
när han försökte fly undan agenter från inrikes säkerhet.
- Jag vet. Han sa att han var ett spöke. - Ja.
Varför kunde inte jag hitta det?
- Storyn trycktes aldrig. - Varför inte?
För att han här, Carson Wolf, såg till det.
Allt står där. Läs det.
Om jag ska vara ärlig,
-så skrämmer han skiten ur mig. - Vad vet han om dig?
Inget.
Okej.
- Tack ska du ha. - Visst.
När ses vi igen?
Vill du det?
Det skulle betyda att du fortfarande var vid liv.
Jag bryr mig faktiskt om vad som händer med dig...
...till skillnad från dig.
Så...
...var försiktig.
Herregud.
Herregud. Jag är ledsen.
Jag såg dig inte ens.
- Ligg kvar. - Okej.
- Jag ringer efter en ambulans. - Nej.
Ligg kvar och vänta på hjälp.
Inget är brutet.
- Vi hade tur. - Herregud.
Jag kom därifrån. Du var chanslös.
Du blöder i huvudet.
Nej.
Nej. Vart ska du, Sarah?
Nej!
Nej, Castle, ditt jävla as!
Fan också.
Tack. Nu känns det bättre.
- Jag kokade ändå till mig, så... - Det behövdes inte.
- Jo. - Tack.
Det är det minsta jag kan göra. Jag spillde ju ut ditt över min vindruta.
Jag mår bra. Jag lovar.
- Det är okej. - Vilken soppa.
Jag heter Pete, förresten. Castiglione.
- Sarah. Lieberman. - Trevligt.
Du har en fin familj.
Tack.
Vad jobbar din man med?
Han är statstjänsteman. Men han har gått bort.
För ett år sen.
Jag beklagar.
Ja. Förlåt. Jag vet inte varför jag tänkte ljuga.
Jag förstår.
Det måste vara svårt. Du har en främling i huset och han är inte...
Jag ska gå. Jag ställer kaffet...
Nej, det är ingen fara. Drick upp ditt kaffe.
Okej.
Jag beklagar sorgen, Sarah.
Förlåt. Det är hela grejen med påkörningen och...
Man tror att man mår bra, men sen kommer allt tillbaka.
Ja.
Det var inte meningen att ta upp min döda man.
Med nya människor, så... Ska jag ljuga?
Det känns som att vara illojal mot hans minne.
Du måste tro att jag är galen. Först kör jag på dig och sen...
Nej, då. Inte alls.
Du vet, Sarah...
Jag förlorade min familj.
Det var inte så länge sen.
Det går inte en dag utan att jag önskar att det inte var så.
- Man ifrågasätter sina handlingar. - Och man känner sig skyldig...
...över att man är kvar här fast de inte är det.
Var din man sjuk?
Nej. David...
David dog när han gjorde nåt väldigt modigt...
...och väldigt dumt.
När jag har bra dagar är jag stolt över det han gjorde.
Och när jag har dåliga dagar är jag arg över hans själviskhet.
Om han kom in nu, vet jag inte om jag skulle kyssa eller slå till honom.
Ja.
Kom igen, Frank.
Kom igen.
Okej.
- Säkert att du mår bra? - Absolut.
Tack för kaffet. Ta hand om dig.
Du med.
Fan också!
- Du, det är lugnt. - Säkert?
- Ja, då. - Säkert?
Om du har några verktyg, så kan jag kolla på det.
Ja.
Det vore snällt.
KÖR GÅNGIGENKÄNNING
Lägg av med teatern. Jag vet att du är vaken.
Vem är du?
Det här är det dummaste du nånsin har gjort.
Och det blir bara dummare för varje sekund.
Du vet vem jag är, va?
Du är den som ska berätta om David Lieberman.
Vem?
Lieberman.
Hackaren. En man som du satte dit.
Jag vet en del om sånt här.
Jag jobbade på Guantanamo ett tag, med tortyr.
Det funkar inte. Inte egentligen.
All information man får är tvivelaktig. Om du var ett proffs, skulle du veta det.
Det finns många sätt att få fram sanningen.
Lieberman var en förrädare. Han sålde hemligheter.
Han dog när han gjorde motstånd...
Fan! Helvete också!
En man som du skulle aldrig döda en misstänkt i ett så stort fall.
Aldrig. Såvida du inte är köpt.
Så antingen fick du betalt för det eller så samarbetade du redan med Schoonover.
Jag svär. Jag känner ingen Schoonover.
Så du vet inget om heroin från Kandahar heller?
- Du har precis svarat på din egen fråga. - Jaså?
Fan!
Oavsett vem det är som gör dig rädd för att snacka, så lovar jag dig att...
Stå still.
Glöm det. Ner på knä.
Nu!
Händerna bakom huvudet.
Jävlar.
Du dör visst aldrig.
Inte illa.
Ska du läsa upp mina rättigheter?
Nej.
Det tror jag inte.
För ikväll ska du verkligen dö.
Tredje gången gillt.
Punisher, för fan?
Patetiskt.
Jag tycker nästan synd om dig.
Vi visste exakt var du skulle vara.
Exakt var vi skulle hitta dig.
Du tråkade skiten ur din enhet med snacket om era traditioner.
Picknick i parken, Frank?
Du var verkligen mammas gullegris, eller hur?
Vad menar du? Dödade ni min familj för att komma åt mig?
Vilseledande.
En bra spelare döljer sin hand, Frank.
Om kropparna var tillräckligt många,
skulle ingen titta särskilt noga på de enskilda kropparna.
Det var en kalkylerad risk.
Det förstår du, va?
Men Lieberman, då? Vem är han?
Vi trodde att du skickade videon till honom.
Blunda nu, så ska jag göra dig en tjänst.
Snart får du träffa din familj.
Inte det?
Skyll dig själv.
Den är tom, skithuvud.
Det är bara du och jag och sanningen nu.
Tar du hit tjejer för att imponera på dem?
Jag tar hit såna som skulle genomskåda sånt.
Är det en komplimang eller inte?
- Tar du illa vid dig av komplimanger? - Det beror på vem som ger dem.
Sist jag såg så här skitiga glas,
var jag i underofficerarnas mäss i Bagram och tog farväl av Afghanistan.
Du verkar sakna det.
- Jag hade ouppklarade affärer. - Inget avslutas nånsin där.
Afghanerna har bekämpat invasioner i årtusenden.
För oss är det ett uppdrag. För dem är det livet.
Jag visste att jag inte kunde återvända efter sista turen. Inte i uniform.
Du sa aldrig vilken enhet det var.
Nånting säger mig att om jag uppger rätt enhet,
så ökar det plötsligt ditt intresse.
Marinens spaningsförband.
Specialist på krypskytte. 134 bekräftade döda.
Tre vändor i Irak. En i Afghanistan.
Du har läst min akt.
Jag vill veta vem jag får komplimanger av.
- Är jag misstänkt för nåt? - Inte enligt avgångsdokumenten.
Var det därför du vände dig till Anvil?
Ville du ha hjälp att klara upp nåt?
Ja, jag hoppas det.
Ursäkta.
Jag tänker inte prata illa om mina vänner.
Inget illa ment, men du är polis.
Soldater kan inte fundera på laglighet och moral där och då.
Då blir man dödad.
Fråga det du vill fråga.
Du tjänade med Frank Castle.
Ja, han var min bäste vän.
Det stod visst inte i min akt.
Många av de jag dödade, dödade jag med honom vid min sida,
gömd i ett hus i Basra, utan förstärkning.
Vi försökte bara överleva.
En av de bästa nätterna i mitt liv.
Det var de eller vi. Vem var bättre?
Och ingen var bättre än Frank.
Det är synd att han är död.
- Han tog många med sig. - Ja, knarklangare och gangstrar. Bara bra.
Du åkte hem, men inte Castle. Var han ohederlig?
Krig blir ohederliga tids nog.
Om man inte har nåt bra att hålla fast vid.
Frank blev berövad på det.
Var han inblandad i knarkaffärer där borta?
Om du hade känt honom, skulle du veta hur dum den frågan är.
Systemet svek Frank monumentalt.
Han gjorde som han hade fått lära sig.
Skulle du göra samma sak om nån dödade din familj?
Jag har ingen. Jag föredrar att resa med lätt packning. Du, då?
En del av oss lever familjelivet, medan andra skyddar det.
Du är alltså singel.
Är du inte orolig för att bli ensam?
Jag känner mig inte ensam.
Gör du?
Inte just nu.
Jag måste gå.
- Är du aldrig ledig? - Jag är ledsen.
Vi kanske kan göra om det här nån gång?
Ja. Det vore trevligt.
Du vet var jag finns.
God kväll, specialagent Madani.
Lycka till på jakten.
- Trevlig kväll? - Visa mig.
Det här lär du nyktra till av.
Jag är inte full.
Visst. Jag dömer ingen.
Jävlar.
Ja, verkligen.
Jag gillade honom inte, men det här var nog inget roligt sätt att dö på.
De väntar på tillstånd att flytta kroppen.
Det är du som har högst rang nu.
FRUKOST - LUNCH - MIDDAG
Tack ska du ha.
Låt mig gissa. Du ligger och solar på ett tak.
Vad rolig du är.
Nästan.
Får jag fråga dig nåt?
Hur är äggen på Pete's Diner and Grill i Sunnyside?
Smakar de bra?
- Bra jobbat. - Du vet,
jag gav dig telefonen för att jag skulle kunna kontakta dig.
Jag vet det, men jag tänker inte ha den på.
Jag har rakat mig och skadat benet, så nu haltar jag.
Stör det gångigenkänningen?
Jag undrade när du skulle komma på det.
Det enda jag inte fattar är hur du visste vilka kameror du skulle kolla.
Enkelt.
Jag väntade på att döda skurkar skulle dyka upp och kollade i närheten.
Smart.
Jag gjorde dig en tjänst. Jag raderade filerna sen.
- Jisses, jag är väldigt tacksam. - Så...
...här sitter vi smartisar och snackar, va?
Varför gick du hem till mig?
Vet du, David...
- Din fru har tagit din död väldigt hårt. - De har inget med det här att göra.
Skitsnack. Du är ett as.
Du försatte din familj i fara,
-och inte bara en gång. - Jag ska ställa allt till rätta.
Hon är säkrast så här.
Du har dig själv att skylla. Du ville spela Deep Throat.
Din polare Wolf,
-han berättade allt. - Dödade du honom?
Var det inte det du ville?
Vad sa han?
- Vill du fortfarande prata? - Ja.
- Så här gör vi. - Håll tyst.
Jag är trött på ditt snack. Det är jag som bestämmer nu.
Jag stänger av mobilen. Ring mig om exakt en timme
och ge mig ett mobilnummer jag kan nå dig på. Är det uppfattat?
Så här går det till. Jag ger dig en plats och en tid.
Om du är sen eller har nån efter dig, är det över.
Om tjugo minuter, under Pulaski Road Bridge.
- Ja? - Hamnen vid 41st Street. Om tjugo minuter.
Greenpoint Terminal. Om tjugo minuter.
Om tjugo minuter. Mount Zion-kyrkogården.
Skynda på, Lieberman.
Skithuvud.
Hej, Frank. Han är på väg.
Han är ensam.
En blå Chevy Impala från 2002.
Han väntar sig inte nån biljakt direkt.
Ja.
Jag behöver inte säga vart du ska, va?
ÄLSKAD MAKE OCH FAR
Vem är du?
Castle har dig i kikarsiktet nu.
Om du skjuter mig, står du själv på tur.
- Varför är han inte här? - Han gillar inte det du säljer.
Frank är borta.
Om du försöker hitta honom igen, hälsar han på Sarah.
Han sa att du förstår vad det betyder.
Vänta.
Hörru!
Castle!
Du behöver mig!
VARNING - FARLIGT OMRÅDE ENDAST BEHÖRIG PERSONAL
Nej, tänk efter nu. Kom igen.
Kom igen.
Tänk.
Vad är det här?
Vad håller vi på med?
Frank.
Nej!
Subtitles downloaded with "Netflix subtitle downloader" UserScript by Tithen-Firion.