PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Agent MacLaren před odchodem nevysvětlil, jak se má…
čajová konvice rozbila. Ty hádám nevíš…
Jo. To je fuk.
Teď jsem do hrnků hodil sáčky.
Pozor, je to horký.
Co je to?
Vážně?
Páni. To je… to je čaj.
Říkal, že zapomeneš posledních pár měsíců, ale…
to jsem nečekal.
Je to dobrý.
Chutná mi to.
Jo, já vím.
Ale foukej si na to, aby sis…
nespálila jazyk.
Ta experimentální léčba, co zkusili…
O co šlo?
Bolelo to?
Já… To ti nemůžu říct.
Protože si to nepamatuješ.
Popravdě, nepamatuju,
ale to není ten důvod.
Takže je to tajný.
Což si pamatuješ.
Fajn, víš co, to je fuk. Zabralo to.
A upřímně, Marcy, já jsem prostě…
Nemůžu ti říct, jaká je to úleva.
Proč nemůžeš?
No, můžu.
Co ti o mně MacLaren řekl?
Všechno.
Že se známe díky práci, jak jsem dělala v utajení,
ale teď jsme přátelé a dočasně tu bydlím.
A to je vše?
Nebylo moc času na detaily, pak ses vrátil domů.
Jo. Ne, já jen…
Jo.
Říkal, že nejdůležitější je, že jsme si blízcí.
A že ti můžu důvěřovat.
Když jsem byl na vysoké,
učil jsem se o amnézii v jednom z mých kurzů.
Nevzpomínám si v kterým. Ironie.
Ale vzpomínám si, že v mnoha případech…
se vzpomínky vrátí.
V to teď doufám.
REVIDOVANÝ ČAS ÚMRTÍ
Charlotte, co se děje?
Mělas zlej sen?
To nic.
Máma je tady.
Charlotte?
Charlotte? Je všechno v pořádku?
Ne.
Pojď sem.
Co tady děláš?
Ahoj. Napadlo mě, že bychom mohli…
cvičit spolu a pak…
zajít někam na snídani.
Ne, Grante. Ptám se, co tady chceš.
Jak to myslíš? Chtěl jsem tě vidět. Co je?
Nebudu to řešit tady.
Řešit co?
Slez z toho na chvíli. Promluvme si.
Tak teď chceš mluvit?
Co se stalo? Skončila to?
- Co? Kdo? - Neurážej mě.
Jak se jmenuje?
Chceš to řešit tady? Fajn.
Jak se jmenuje, Grante?
Chceš si promluvit? Začneme tímhle.
Jak to víš?
Vlastně jsem to nevěděla.
Ne jistě, ale teď už asi jo.
Kat, já…
Jestli chceš vědět odkdy, tak od našeho posledního sexu
po té tvé tajné oslavě.
Tehdy jsem si říkala jen: „Páni, kde se tohle sakra naučil?“
Pak mi došlo, že je samozřejmě jen jedno vysvětlení.
Jako by ses miloval s někým jiným. Tys byl někdo jinej.
- Jak se mám pak asi cítit? - Svým způsobem jsem byl.
Jediný, co můžu říct, je, že teď jsem tady.
A chci tu zůstat.
Nevím, jestli to chci i já.
Davide?
- Ano? Ahoj. - Od čeho mám tohle?
Na co se dívám?
Ty jizvy na hrudi a na krku.
Rány jsou čerstvý a zdá se, že jsou od skalpelu.
Jasně. Jo.
Ty…
Provedla jsi na sobě drobnou operaci.
Voperovala sis cosi jménem… vagový stimulátor.
Mělo to pomoct s těmi záchvaty.
Sama sobě?
Proč bych to dělala?
Jo. Přesně to jsem řekl já.
Stimulace přece v případě předchozího poškození nemohla zabrat.
Jo, to jsi říkala ty. Hned potom.
Byl jsem vzteklej.
Všude… byla krev.
Zjevně jsem to vyndala.
Jediný, co ti pomáhalo, nebo aspoň získávalo víc času, byla…
lumbální punkce.
Z moku jsi vyráběla nějaký sérum.
To jsem sama nemohla zvládnout.
Taky že ne.
Já ti pomáhal.
Nevadí, když si dám kafe, než budeme pokračovat?
Máš nějakej lékařskej výcvik?
Ne. Ty jsi mě učila.
Pamatuješ si kafe? Chceš…
Dáš si kafe?
Jestli mi ta punkce fakt získala čas, tak…
ti dlužím za svůj život.
Ne. Nic mi nedlužíš.
Ale můžeš mi s něčím pomoct. Můžeš…
Můžeš zapnout jeden…
dva knoflíky na té košili, co jsem si chtěl vzít, ale to je v pohodě.
Vadí ti to nějak?
„Vadí“ bych neřekl.
Lepší?
Nevím.
Davide…
byli jsme pár?
Víš, problém je,…
že bys stavěla jen na mým slovu,
a skautík ve mně mi brání toho využít.
Jestli to byl test, tak nefér. Já nebyl připravenej.
To bylo poděkování za to, že jsi mi pomohl.
Já myslel, že sis něco vybavila.
Jo, jednu věc ano.
Co? O co jde?
Že jsi reportér.
Sociální pracovník.
Ale to nevadí. Zapracujeme na tom.
- Slyším. - Ahoj, to jsem já.
- Potřebuju pomoct. - S čím?
Jde o Jeffa. On…
Nechala jsem ti o tom vzkazy.
Zahnal mě do rohu.
Chce do péče mýho syna.
- Tvýho syna? - Ano.
- Co s tím já mám dělat? - Promluv s ním.
S tvým postavením u FBI můžeš… Můžeš pomoct…
Já s ním mluvil, Carly. Nebo spíš on se mnou.
- V práci. - To udělal?
Bože, chci toho chlapa zakopat.
Musíš to dostat pod kontrolu.
Proto tě potřebuju.
Volá mi Trevor, když má problémy s rodiči?
Ne, ale s Trevorem nespíš, že ne?
Svoje bitvy si vybojuj sama, Carly. Stejně jako my ostatní.
A pak Rene řekla, že moje fotky by měly mít hashtag #aniplastikanepomuze.
Takže tys jí to nijak nevrátila?
Cože?
To je přesně tvůj problém. Necháš lidi, aby po tobě šlapali.
Musíš nastolit svou dominanci.
Příště, až Rene něco řekne, začni o její rodině.
Její matka řídila opilá.
Alternativou je přijmout fakt, že jsi míň atraktivní a nezajímavá.
To je možná realističtější možnost.
Já už půjdu.
Fajn pokec.
Slečno, můžu s vámi mluvit?
Jako bych snad měla na výběr. Co je?
Potřebuju podepsat tyhle formuláře kvůli výletu.
Nedělají to rodiče?
- Jsou mrtví. - Cože?
Ježíši!
Přestaň! Přestaň!
Hej! Co to děláš?
- Chtěla mě zabít! - To mi došlo!
Pusť mě! Mám tu misi!
- Za ní! - A co udělám? Je to dítě!
- Málem mě zabila! - Proč? Co jste udělala?
Co jsem… Tohle má svůj důvod!
- Jakej? - Nemůžu tady zůstat. Vrátí se.
- Musím za Ellisem. - Ne! Vy zatím nikam nepůjdete.
Tady Trevor. Přijďte na základnu. Cestovatel se pokusil zabít Grace.
Promiňte. Nemohla jsem to najít.
Měl jsem tě vyzvednout.
To nic. Už jsem tady.
Nevidím tu žádný SOS.
Možná šla jen po vás.
Samozřejmě že ano.
Určitě to nebyl jen naštvanej student?
Ne. Byl jsem u toho.
Pamatujete tu rodinu, co přišla o historika?
Určitě to byla ta dcera.
Ta, kterou jsem vezl k babičce?
Na mě nekoukej.
Charlotte.
Říkala, že má misi.
Tak ji přece použili jako hostitelku.
- Proč by vás Ředitel chtěl zabít? - Ředitel ji neposlal.
Už jsem řekla, že existuje Frakce…
Cestovatele dokáže posílat jen Ředitel.
Řekněte jim to.
Mluvte! Nebo to udělám já.
- Resetovala jsem Ředitele. - Cože?
Spustila jsem reboot jeho OS pomocí viru, abych ho ochránila před Frakcí.
Jak by to řekli tady?
Ctrl, alt, delete.
To je nemožný.
Ředitel je velmi pokročilá kvantová umělá inteligence
a já jsem hlavní programátor, takže ne, není to nemožný.
Resetovala jste AI, která řídila všechny stránky našeho života
už dávno před mým narozením, nemluvě o každý misi…
Před tvým narozením, možná. Ale ne před mým. Já ji pomohla vytvořit.
- Jinej by to nedokázal. - Jak?
Spustila ten příkaz, když předstírala záchranu Marcy.
Jak?
Když viděla můj kód, poslala ho zpět jako vizuální informaci
přes kvantový most vytvořený při přenosu vědomí.
Takže jste mě využila.
Já jsem tě zachránila a zachraňuju Ředitele.
Kde je vděk? Co je s vámi, lidi?
- Co se mezitím děje v budoucnosti? - Nejspíš chaos.
Dočasnej boj o moc.
Frakce nevěří ve velkej plán.
Ještě než se ukázalo, že mise Helios téměř neměla efekt,
členové Frakce začali opouštět loď.
Vy sami máte zkušenost s jejich brutalitou.
Takže to oni nás zavřeli do těch klecí?
A mučili nás?
Aby otestovali vaši loajalitu a překazili misi, se kterou nesouhlasili.
To byl pro mě první skutečnej důkaz,
že se jim podařilo uskutečnit něco z jejich cílů.
Tak jsem se vrátila sem, abych je zastavila.
Co budeme dělat?
Ředitel se vrátí líp zabezpečenej než kdy dřív
a brzy se všechno vrátí do normálu.
„Díky, žes nás zachránila, Grace.“
Prosím, vem mě k Ellisovi,
než tu někoho přepíšou a zkusí mě zabít.
- Proč myslíte, že tam budete v bezpečí? - Podnikl opatření.
Šéfe?
Jo, odvez ji odsud.
Ale nespouštěj ji z očí.
„Díky, žes nás zachránila, Grace!“
To je tvoje?
Jo.
Zdědil jsem to po hostiteli.
Historickej záznam byl chybnej.
Měli bychom tě líp zasvětit.
- Je ještě dost… - Co?
Takže tys to prostě bral dál?
Pomáhala jsi mi přestat, ale přišla malá komplikace.
Tak začínáme znovu. Maximálně osm mg.
Nebudeš brát víc jen proto, že chceš.
To nepřipustím.
A odteď…
budu zaznamenávat, kolik bereš.
Ty jsi doktorka.
A ty jsi historik.
Musíš být schopnej myslet.
Ellisi!
- Kde je? - Tady ne.
Takže ty si dneska užiješ den u slečny na hlídání.
Jo?
Pěkně se drž, chlapáku.
A já si tě po práci vyzvednu, jo?
Chceš si zalítat?
Nic se neděje.
To nic.
Nazdar, kluci.
V pořádku?
Jsi…
- v pořádku? - V pohodě.
Nemohl jsem jinak. Zabila by tě.
- To je fakt. - Vidělas to, že jo?
Carly, co to kurva děláš?
Carly! Musíš zůstat tady!
Carly!
Kde jsi sakra byl? Venku není bezpečno!
Musel jsem si skočit pro zásoby.
Co chceš tentokrát?
Frakce na mě poslala zabijáka.
Zjevně ne moc dobrýho.
Naštěstí jsem ji zastavil.
- Kde? - Ve škole.
Sledovali vás?
Jsme sami. O sebe se teď bát nemusíš.
Jel jste v tom resetování?
- Resetování? - Ředitele.
Tak to je moc.
- Byl to jedinej způsob. - To rozhodně ne!
Panebože, ta ženská a její ego.
Kdy?
Když jsem u tebe usadila Marcy.
Přímo přede mnou.
- Pomoz mi s tím. - Co to vůbec je?
Nejsou tohle SQUID tranzistory?
Myslíš, že jsi jediná, kdo zjistil, co Frakce plánuje?
Hele, neztrácej víru.
Ředitel měl vlastní záložní plán.
- I když jsi ho asi totálně podělala. - Počkat, jakej plán?
Mě.
A tohle.
Poslal mě sem, abych sestavil tohle.
Na základních součástkách tu týmy dělaly několik měsíců.
První části dorazily ve stejnej den, co já.
- Tohle je kvantový počítač. - Ano, je.
Když bude zle a Ředitel bude muset před Frakcí utéct,
může sám sebe poslat do 21. století.
Agente MacLarene.
Strážník Boydová. Jak můžu pomoct…
Ježíši, co to děláte?
- Co jste provedl? - Cože?
Proč vydal Ředitel rozkaz vás zabít?
- Jak jste ten rozkaz dostala? - Od posla. Neměňte téma.
Co jste provedl?
Myslím, že víte, že jsem neudělal nic špatného,
jinak bychom spolu nemluvili.
Ten rozkaz nebyl od Ředitele.
- Co tím myslíte? - Jak přesně zněl?
„Zabijte 3468.“ Zbývá málo prostoru pro interpretaci.
Nejsem první cestovatel, kterého se dnes pokusili zabít.
Kdo, když ne Ředitel?
Podle ní vzbouřenecká frakce z budoucnosti.
O žádné frakci nevím.
Já taky ne, ale po našem odchodu zřejmě nastaly změny a ne k lepšímu.
Tohle mi nestačí.
Víc nemám.
Vím jen to, co mi řekla.
To je problém.
Nemusí být.
- Musí? - Jo.
Musí.
Ustupte.
Ustupte, MacLarene!
- Haló? - Ahoj, Marce.
Davide?
Jsem rád, že poznáváš můj hlas.
Stala se taková nepříjemnost.
V mým bytě je chlap, co tě hledá,
a má zbraň.
Ublížil ti?
Jen trochu.
Jen trochu, ale říkal, že mi ublíží mnohem víc,
když ti hned nezavolám.
Namířil hubici zbraně…
Vím, že to není hubice, ale teď mě to slovo nenapadá.
Je to muška?
Hele, nevzpomenu si,
ale teď mi tím míří na zátylek, jestli si to představíš…
tak to se teď děje, a proto ti volám.
Proti své vůli.
Kat!
- Co tady děláš? - Promiň, že ruším, ale je to důležitý.
- Jak jsi mě našel? - Jsem u FBI.
Musíš teď jet domů, sbalit se a odjet na pár dní či týden k matce.
Cože? Co se děje?
- Mám v práci problém. - V práci?
- Je to nebezpečný. - Řekni mi víc.
- Nemůžu. - Ty jsi v bezpečí?
Vím, že není vhodná chvíle, abych na tebe měl požadavky,
ale potřebuju, abys to udělala.
Kdyby se ti něco stalo kvůli mně…
nevím, co bych dělal.
- Ty to myslíš vážně. - Ano.
Dobře, neboj se o mě. Hned vyrazím. Jen mi řekni, že budeš v pořádku.
Doprovodím tě k autu.
Pojď.
Carly?
Kde sakra jsi?
Mám sakra problém. Potřebuju tvou pomoc na stanici.
Ty jediná můžeš dosvědčit, že jsem ji zabil, abych tě zachránil.
Nemůžeš mě v tom prostě nechat!
Zavolej mi.
ZVEDNI TO!
- Ano? - Pardon. Jsem tu kvůli vaší východní zdi.
- Co? - Správce vám říkal, ne?
Jen se mnou pár minut spolupracujte, ano?
- Správce? - Ano. Měl vám říct.
Jen tu prosím chvilku vydržte a já brzy zase zmizím, ano?
Haló?
Zvedni to.
Haló, Marce?
K zemi.
- Cože? - Lehni, hned!
Bože.
Marce?
Marcy? Tys ho zastřelila!
Co jsi čekal, že udělám? Zabil by tě hned po mně.
Musíš pár nocí strávit někde jinde. Než bude bezpečno, jo?
Někde jinde?
Marcy, na podlaze v mým obýváku leží mrtvej chlap!
Musím zavolat poldy.
Jestli trváš na tom, aby se do toho míchali…
musíš jim říct, že nevíš, odkud se střílelo.
- Chceš, abych lhal? - Ne. Chci, abys šel do bezpečí,
ale jestli do toho zatáhneš policii, tak lži.
Tohle musíme uklidit pak. Teď musím jít.
Marcy?
Toto je tajná hlasová schránka zvláštního agenta Forbese.
Nechte podrobný vzkaz a já se vám ozvu.
Ahoj, Walte, tady Kat. Zase.
Pardon, že zase volám, ale musím s tebou mluvit.
Co se děje? Dělám si starosti.
Prosím, zavolej mi.
To se tam vejde jen tak tak.
Máš vůbec plán, co dělat, až to bude hotový?
- Počítám, že stisknu spínač a uvidím. - Celej ty.
- Ne, to sem. - Plán čeho?
Na chvíli, až bude Ředitel připravenej na přesun sem.
Tak odteď je celá farma chráněná časoprostorovým atenuačním polem.
Celá farma a vše v okruhu 90 metrů. Nic tím neprojde.
Žádná elektronika, GPS ani jiná telemetrie odtud či z budoucnosti.
- Takže jsme pro Frakci neviditelní. - I pro Ředitele.
Nebude sem moct poslat posla ani vědomí, natož sám sebe.
Jakmile se Ředitel zas objeví online, budeme v bezpečí a bariéru vypneme.
Pak se může buď vrátit do 21. století,
nebo zůstat tam, kde je.
Ať tak či tak…
musím ráno nakrmit prasata a podojit krávu.
To nedává smysl. Proč by nás Ředitel nechal zabíjet se navzájem?
- Třeba má Grace pravdu a je to Frakce. - Nebo je to trest za pomoc Grace.
Bohužel, šéfe, nic.
Žádnej tým nic takovýho nehlásí.
Na webu všechno vypadá normálně.
Nic nehlásíš, když nepřežiješ.
Trevore, ozvi se.
Trevore?
Možná je v nebezpečí. Musíme ho varovat.
K zemi!
Utečte!
Proč se na mě tak díváš?
Jen tak. Ne, nedívám.
Neříkej, že ses do ní zakoukal.
- Do koho? - Do koho asi?
- Snad jsi ji nevzal do lesa kvůli tomu. - Grace byla skvělá lidská bytost.
Nezasloužila si umřít, nic víc.
Laskavě o mně mluv v přítomným čase.
Pokud se za ni máte vydávat, čeká vás spousta práce.
Ty máš co říkat.
Co tím myslíte?
Podle školních záznamů jsi býval vzdorovitej tyran
a jediná dobrá věc na tobě byl talent pro cosi jménem fotbal.
Trevor Holden by o Grace vůbec…
Nezasloužila si umřít.
Ale Trevor Holden jo? To chceš říct? Existenci si musíme zasloužit?
Jsi pokrytec!
Jak pokračujeme?
Musím se spojit s týmem.
Jeďte na farmu. Pojedeme hned za vámi.
Ale ne.
Co je?
Nechal jsem tam Poppy.
- Kdo je Poppy? - Moje želva.
Myslíš želvu tvýho hostitele?
Ne, já si ji koupil jako mazlíčka.
Jako společnost.
Želvu.
Jo. Dost se tam střílelo. Co když ji postřelili? Myslíš, že přežije?
Ano.
Jsi trochu jiná.
Je to divný.
Jiná než co?
Marcy, kterou znám.
- Jsem znal. - Ani nevím, jestli to jde.
Neříkám, že ty nejsi ty.
- Samozřejmě, že ty jsi ty. - V čem jsem jiná?
Kdybych to musel říct jedním slovem, řekl bych, že Marcy 1.0…
byla křehčí.
Asi proto, žes věděla, že umřeš.
Ty nemáš stejný břemeno.
Podle tebe není břemeno být v týmu, kterej tě zná, když ty ho neznáš?
Kromě společnýho výcviku.
- To určitě je. - Jsem to já, Philipe.
Jen mi dej trochu času vás dohnat.
Pane Mailere…
pošlu vás s někým na stanici, ať můžeme pokračovat, než vyšetřování…
- Říkám, že výstřel přišel zničehonic. - To tedy ne, vyšel ze sousedního bytu.
Vyslechneme vaši sousedku. Možná někoho viděla.
- Nemám co dodat kromě… - Vyhrožoval vám.
Dáme vám čas přemýšlet.
Já jsem vážně v pohodě.
Pane, ve vašem bytě někoho zastřelili a vy zjevně zadržujete informace,
včetně toho, komu jste dvakrát volal, než jste vytočil 911.
Běžte dolů, prosím.
Děje se něco?
Zastav. Potřebuju něco udělat.
Co?
S tímhle musíme přestat.
S čím?
Se vším. Já nemůžu…
Namlouváme si, že sem můžeme přinést něco, co mělo zůstat za námi. Přece…
Protokol 2…
Nech budoucnost v minulosti.
- Ale oba jsme se rozhodli… - Nemůžeme dělat výjimky
jen proto, že se nám to hodí nebo je to osobní.
Vždyť tenhle vztah…
kterýho se celou tu dobu držíme, ohrožuje náš tým, naše krytí, naši misi…
A ta je na prvním místě, že?
Ty víš, že ano.
- Podívej, jen myslím, že bude lepší… - Chápu.
- Musíš vést vlastní život. - Říkám, že to chápu.
Nemusíš už nic říkat.
Jeď!
CESTOVATELI 0115. MISE ZRUŠENA. ZNIČTE KVANTOVÝ POČÍTAČ.
Stop! Přestaňte s tím!
- S čím? - Podívejte.
Přečtěte si to.
Mise zrušena?
Ředitel musí být zas online.
To může být od tvojí holky, co my víme.
Ta mě neoslovuje 0115!
Tak to musí být Frakce. Vědí, co tu děláme.
Nebo Ředitel ví, co jste udělala, a komunikuje tak, jak to jde.
Přišla jste ilegálně.
- Násilím vzala hostitele, nahrála virus… - Vše pro vyšší dobro!
Podle koho? Vás?
Poslyš, měla jsem důkaz, že Ředitel je bezprostředně ohroženej.
Musela jsem jednat!
Jediný, co můžu říct já, je, že moje mise nepřišla v SMS.
Ředitel mi ji zadal osobně.
Před resetováním.
Co?
Ředitel ti tu misi zadal předtím, než jsem ho resetovala.
Samozřejmě. Přišel jsem sem dřív. Co na tom záleží?
Tehdy byl ještě zranitelnej. Frakce ho mohla ovládnout.
Vy dva se klidně hádejte. Já mám svou misi a tu dokončím.
Pak vás prostě musím zastavit.
Trevore.
Trevore, jen…
- Hej! - Hoši!
Tak to hodně štěstí.
V domě nejsou.
Dobře. Porozhlídneme se tu.
Trevore!
Tady ve stodole!
- Co se děje, Treve? - Jen si tu povídáme.
Ty a ta zbraň?
Nikoho nezastřelíš, Ellisi. Polož to.
Mám tu splnit misi a tenhle mladík je proti.
Vaší misí je zabít Trevora?
Cože? Na to si sakra přišla jak?
Měl postavit tohle.
Co to je?
To bude kvantový počítač.
Ředitel chtěl pojistku pro případ, že se bude muset přesunout sem.
A já teď dostal od Ředitele pokyn to zničit.
- Přes posla? - SMS.
Vyšel jsem z atenuačního pole, abych se ozval, a tohle přišlo.
To mohl poslat kdokoli.
Je to dost neortodoxní.
Nebo Ředitel nemohl jinak. Nikde poblíž dítě nepotkáte.
Ta zpráva mohla stejně tak přijít od Frakce.
Nebo ti Frakce přikázala postavit ten počítač pro vlastní účely.
Tak co je pravda?
To bych rád věděl, protože dnes už každýho člena týmu někdo zkusil zabít.
Další důkaz, že za tím je Frakce. Ředitel takhle nejedná.
Nebo je poslal, protože jsme vám pomohli.
Jak může Frakce posílat zprávy do 21. století bez Ředitelova vědomí?
Ředitel byl krátce odpojen, když jsem začala s resetováním.
Nebo mají vlastní přenášecí systém. Prý se jeden snažili postavit v krytu 41.
Kryt 41 se zřítil, když jsem byl dítě.
To je tvoje vzpomínka?
Vzpomínka nás všech.
Konstrukční vada. Led byl moc těžkej.
Takže teď jde protokol 2 stranou?
Zřítil se přesně v 6:00, když zazvonil budík.
Zemřely tisíce lidí.
Bylo to hrozný.
Tak teď jsou lidi z krytu 41 rozhodně naživu
a založili hnutí proti Řediteli,
který časem vešlo ve známost pod názvem Frakce.
- Novinka? - Pro nás všechny.
Vaše práce měla na budoucnost zjevně větší dopad, než jsme mysleli.
- Snažím se v tom zorientovat. - Jo, vy taky?
Takže mi říkáte, že vaše budoucnost nebyla rozdělená do dvou táborů?
Jeden věrnej Řediteli a druhej názoru, že by měli rozhodovat lidi, ne stroj?
Ne. Právě takový rozdělení nás dostaly do všech potíží.
Náš svět byl věrnej Řediteli a velkýmu plánu.
Velkej plán zjevně přinesl akorát to, že je ještě hůř než dřív.
- Jak víme, že nemají pravdu? - Cože?
Nebuď směšná.
Lidi se rozhodujou na základě chamtivosti, touhy…
nenávisti. Prokazatelně.
Má pravdu. Ředitel nás zachránil před vyhynutím a vytvořil plán,
- musíme mu věřit. - Tomu ty věříš?
Samozřejmě.
Vy všichni?
Kéž bych mohl.
Ale nikoho z vás Ředitel neposlal do těla závisláka na heroinu.
Hele, nemůžeme zpochybňovat náš úkol tady.
V sázce je příliš.
Musíme věřit v to, že Ředitel usiluje o vyšší dobro.
Takže máme poslechnout Ředitele, ať nám přikáže cokoli.
Je to tak?
Co to děláš?
- Carly? - I když je to to nejtěžší,
co jsi kdy musel?
CESTOVATELI 3465. ZABIJTE 3468.
„Zabijte 3468.“
To se tam píše.
To je mise, kterou jsem od Ředitele dostala.
Co mám podle tebe udělat?
Když už se ptáš…
raději bych žil.
Ale to nezáleží na mně.
- Co to sakra je? - Někdo je tu. Narušení perimetru.
- Zabijáci? - Frakce vás asi sledovala.
Marcy, Philipe, jelikož vás teď nezaměstnává míření zbraně,
můžete se jít podívat ven?
Ty jdi tam.
Nikoho nevidím.
U domu jsem viděla pohyb.
Musíme zničit počítač, než sem dorazí.
- Nedělej to. - Šéfe?
Víš, co máš dělat.
- Nemáme na výběr! Brzy přijdou! - Ne.
Je i jinej způsob.
Prošlo to skrz.
- Marcy! Pomoz mu! - Dej to sakra pryč a pomoz mi!
Philipe, co se tam děje?
- Philipe! - Budeš v pořádku.
Tlač na to.
- Je to doktorka. Budeš v pořádku. - Vypni obranu.
Vypni atenuační pole.
Ředitel nám ještě může pomoct.
Dobře.
Blíží se sem.
Ředitel přichází!
Cestovateli 3468.
Mise zrušena.
Okamžitě zničte kvantový počítač!
Obkličujou budovu!
Musíme je odsud dostat!
Jdou sem!
Ani hnout! FBI! Odhoďte zbraně!
Překlad titulků: Mgr. Růžena Svobodová