PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Mám něco na přípitek. Aby to byla oslava ve stylu 21. století.
- 21. století neví, že jsme je zachránili. - Kdyby jo, pili by všude toto.
- Hodně lidí umřelo. Měli bychom… - Díky nim jich bude mnohem víc žít.
O 91 462 000 víc.
Vyšlo to.
Za 18 měsíců nás Helios mine.
Nestojí to za chvíli oslav?
Jo.
Jo, jasně. Já jen…
Nikdy jsem neuvažoval nad ničím kromě mise.
Úřady tomu můžou říkat chemickej výbuch, jak jen chtějí,
ale Rusové a Číňani mají družice.
Zjistí, že šlo o výbuch antihmoty.
Může to skončit stejným závodem ve zbrojení, co jsme přišli zarazit.
Šéfe…
uznej úspěch.
Dobře.
Ještě někoho tak bolí ruka?
Říkala jsem, že injekce může mít vedlejší účinky.
Připijeme si?
No, na proslovy si moc nepotrpím, takže…
Ať prožijete dlouhej život.
Na zdraví. Prost, salut, viva, bud'mo, skål. L'chaim!
Bože můj.
To je hrůza.
Pardon, lidi.
Měl jsem jen 20 dolarů.
Já fakt…
A když říkáš, ať prožijeme dlouhý životy…
to zní, jako že už nebudou mise.
Možná jsme svůj úkol splnili.
A vytvořili budoucnost, kde už nejsme potřeba.
Stačí, když…
budeme žít své životy.
Takže tyhle životy.
Protokol 5.
Už napořád.
Dobrý odpoledne.
Pojď za mnou.
Co se děje?
Tohle bylo vždycky solidní, ne? Mezi náma?
- Dáš mi kopačky? - Ne, vážně. Mám průšvih.
Jakej průšvih?
- Co máš odpoledne? - Papírování.
- Už ne. Potřebuju tvou pomoc. - Řekni mi, o co jde.
Hele, poslední dobou pořád někam mizíš a já se ani jednou nevyptával.
Jsi můj parťák, ne? Já ti věřím.
Věříš ty mně?
Samozřejmě.
Fajn, tak jdeme.
PROSPI SE! JSEM NA NÁKUPECH DAVID
To je dobrý.
To nic. Já vím.
To nic. To bude dobrý.
Já to nevydržím.
Fakt nechápu, jak to můžeš vydržet ty.
Z JAKÉ DOBY JSI?
CO JE TVŮJ OBOR? CO JE KRYT 41?
To nic.
Nic z toho mi nesedí. Asi jsem tlustá.
Asi nerozumíš významu toho slova.
No buď jsem tlustá, nebo mám větší prsa.
- Můžeš na chvilku? - Ne. To není dobrej nápad.
- Nemyslím, že smím… - Pojď.
- Potřebuju pomoc. - Je tu ta dáma a mohla by… Dobře.
Koukni na všechny ty věci. Mám tu tolik super hadrů.
- Jo. - Hele, vykrojený záda.
- A ty kalhoty. Nejsou bezva? - Jo, jsou to fakt kalhoty.
- Tak nacpi bundu. Mizíme. - Co?
- Dělej! Nenarvu všechno do kabelky! - Nechceš to všechno ukrást, že ne?
No, všechno ne.
- Rene, nedělej to. - No tak! Tohle zbožňuješ!
Pomoz mi.
Máte tyhle, velikost 47?
Těžko sháním dobrý boty a tyhle se mi fakt líbí.
Nemohla byste se po nich podívat…
vzadu?
Vzadu? Jasně.
Já myslela, že tě to rajcuje. No tak.
- Mě to rajcuje. - Rene,
musím přiznat, že jsem lehce zmatenej, jo?
- Nemyslím, že… - To je nezákonný!
Tohle taky.
- Hej! - Počkej!
- Hej! - Za tohle řediteli zaplatíš.
- Co prosím? - Zaplatíš to, co ukradli.
Sakra.
Phile!
Hej, Phile!
No tak, chlape. Nechci tě nahánět.
Co je ti?
Já myslel, že už nebereš.
Na co teda kupuju ty pilule na bolest?
Co mi chceš, Rayi?
- Co kdybych tě hodil domů? No tak. - Jdu se projít.
Jo. To vidím.
- Dneska sázky nemám. - Na ty kašli.
- Děsíš ty děcka. - Baf.
Promiňte. Pardon.
Pojď, jdeme.
Walte, co to děláme?
- Co to je? - Bacha na popruhy. To oni berou vážně.
Dál ani krok! Koukat před sebe!
Položte tu tašku. Zbraně taky. Na zem.
- Dobře, položíme je. - Vážně?
To zvládneme.
Dejte ruce nahoru. Nad hlavu.
Přímo hleď!
Promiň, Macu.
Jdeme.
Překvapení!
Klídek, kámo.
Vy parchanti.
- Umíš nový chvaty. - Bože, mohl jsem ti něco zlomit.
- Jsem v pohodě. - Pořád jsi nervák, chlape.
Gratuluju, parťáku.
A díky za pomoc s propanem.
No tak, chlape.
Patnáct let a ještě tě dovedou překvapit?
Gratuluju.
Přísahal jsem si, že už tohle jíst nebudu.
Tělo potřebuje palivo, kámo. Kdys naposled pořádně jedl?
Jediný, co tě vídám pozřít, je Cola a Brumík.
- Odkdy se staráš o mý zdraví? - A právě v tom je tvůj problém.
Nejspíš jsi měl vždycky za kámoše jen feťáky, že?
Nikdo ti nepomáhal prostě proto, že mu na tobě záleží.
Tebe zajímám jen proto, že znám sázky.
Tvoje zvláštní schopnosti…
hrajou v našem vztahu zásadní roli, to rozhodně.
Ale kupuju ti oběd, protože jsem zatracenej altruista.
Hej, Marce!
Tady.
Nevzpomněl jsem si, jestli máš ráda zelený nebo červený jablka, tak… Ježíšikriste.
Co?
Co to sakra děláš?
Jen drobnou operaci.
Nic vážnýho.
Co sis udělala?
Zavedla jsem si vagový stimulátor.
Minimalizuje moje záchvaty.
Normální lidi neoperujou sami sebe, Marcy.
- Terminátor snad, jiní ne. - Je minimálně invazivní.
Neboj, uklidím to.
O nepořádek nejde.
To, že děláš něco takovýho, je samo o sobě šílený.
Ty bys mě nutil jít do nemocnice.
Ano! Na operaci?
Ano! Vždyť se tu rozhlídni!
Je to jen trocha krve.
Ne, není.
Ne, to není. Tohle je sakra hodně krve!
Jak… Jak to, že to nevidíš? Vždyť…
No tak! Nemůžu… Už tohle nemůžu dál dělat.
Dělat co?
Předstírat, že je to normální.
A nejde jen o tohle, ale o všechno.
To, jak jsi celý noci pryč a neřekneš mi kde,
ty telefonáty, zatímco někoho oživuješ a… A co ten vzkaz, že možná mizíš nadobro?
„Jiná doba, jinej život.“ Co…
A přestaň mě prosím líbat, jen abys mě umlčela.
To není fér.
Chceš, abych odešla?
Ne.
Ne. Víš, co chci?
Aby ses přestala pokoušet dělat všechno sama.
Pusť mě blíž.
Nech mě ti pomoct s tou bitvou.
Protože se nemůžu zbavit pocitu, že to, co děláš, je nějaká bitva.
Ty bys mi s tímhle pomohl?
Proboha, to ne. Ne.
Ale…
jinak ti pomůžu s čímkoli, co nevyžaduje chirurga.
Dobře, možná fakt drobný operace…
Náplasti.
Zvládám náplasti.
Pošlete ho sem. No tak, jdeme na to.
Jo, sundejte mu sako.
- Ne. - Sako dolů.
No tak, všichni poslouchejte!
Proč?
- Proč mi bereš sako? - To zvládneš.
Zvláštní agente Grante MacLarene.
Jako uznání tvé dlouholeté oddanosti tomuto úřadu
ti muži a ženy této divize chtějí darovat…
tento důkaz naší vděčnosti.
Za těch 15 let, brácho.
No tak, vem si ho.
- Co to děláš? No tak. - Ne.
Tady to máme.
- Kat, vyfoť nás. - Jo. Jasně.
- Nejde mi odemknout. - Jen nahoru.
Ty jsi… to změnil?
Dobře. Jdeme na to.
Velkej úsměv! Dělej, kámo.
Nic se neděje.
Jenom budeme dneska zvlášť opatrní, dobře?
CESTOVATEL 3465
Sakra.
Ahoj, Walte.
- Ahoj, zlato. Jak je? - Dobře.
Moc ti děkuju, že jsi pro něj tohle nachystal.
Vážím si toho.
Jo, je v pohodě.
Jak jsi na tom? Vypadáš dobře. Už pohoda?
Jo, pokud nevíš něco, co já ne.
Ne, Mac mi jen onehdy říkal, že tě veze k doktorovi.
Víš co? Nic mi do toho není.
- Neměl jsem nic říkat. - Ne, to nevadí. Nebylo to nic vážnýho.
To rád slyším.
Jo, všechno je skvělý.
Máme se skvěle.
- Mám ti dolít? - Ano, prosím.
Moc se omlouvám.
Co to tam bylo, sakra?
To se ptám já, protože jsi to fakt posral.
- Já jo? - Jo.
- Moc jsem tě nažhavila? - Ne! Byl to děsnej plán.
- Ne! To teda nebyl! - Ano, byl!
- Byl tvůj! - Ne, nebyl můj!
Je tvůj. Už jsme to dělali desetkrát, jo? Zešílím z tebe, dneska jsi mimo.
- Co to je? - Benzos, tvůj oblíbenej.
- Tohle je lék mé matky. - Trevore.
Kde jsi to vzal?
- To fakt? Tohle nedávám. - Okrádáš mi rodinu?
- Ty jsi to po mně chtěl! - Ne, nechtěl!
Hele, kámo…
- dej mi je. Buď fér a vrať je, jo? - Nedám…
Ty jsou poslední!
Máme dohodu, hajzle!
Uklidněte se. Trevore, ještě nejsi zdravej.
- Nejsem v nebezpečí. - Když mi dáš ty prášky.
Běž pryč.
- Trevore. - Nech mě.
Trevore!
Jdi do prdele!
- Co? - Jsi v pořádku?
Fajn, pěkně se posaď a zavři oči.
Co to má vůbec dělat?
Tohle… je spojený s nervem v tvé hlavě.
Ne, není.
Víš, že reflexologie nefunguje.
Jasně. Příště řekneš, že kyčelní kost není spojená s nohou.
- Není. - Fajn, víš co?
Snažím se ti pomoct relaxovat, tak hraj se mnou, jo?
Dobře, zavři oči.
Co je tohle?
To nic není. Jen reakce na injekci.
Injekci kvůli…
Antitoxin.
Antitoxin kvůli…
Marcy.
Máš vidiny.
Jak to myslíš?
Psychotropní účinky antitoxinů.
Prožíváš je celej den, holka.
- Antitoxin na co? - Promiň, neměla jsem nic říkat. Jen…
Jen mám nějaký vedlejší účinky.
Máš něco s tím obřím výbuchem ve Van Huizen?
Ty o tom víš?
No, byl to první houbovej mrak, co jsme tu měli
snad od počátku věků.
Byly toho plný zprávy.
Prý to byla kombinace chemikálií, co se náhodně spojily s…
Proč ti to říkám? Byla jsi tam.
Ale říkali, že to byla jen nehoda.
Všechny evakuovali včas
- a nikdo nebyl zraněn. - Marcy.
Marcy.
Marce?
Marcy?
Podívej se na mě.
Macu. MacLarene.
Vzpomínáme, jak se musel evakuovat jižní kryt.
Jo. Alarm spustil, budík zazvonil akorát na krvavou spoušť,
lidi křičeli…
…a kdo jinej vejde než 3468.
„Sakra!
Zatykač je v tom druhým kabátě!“
Tady jsi, kde máš pití?
Ne, už mám dost.
Ještě ne. Potřebuješ povzbudit na proslov.
Nikdo mě nechce slyšet.
- Kdo chce slyšet Macův proslov? - Ne!
- Musím se vyčůrat. Já… Vrátím se. - Počkej.
Dej si skotskou.
Není to skvělá oslava?
Víš, co potřebuješ?
Něco, co bys miloval.
To není dobrý, prosedět celý dny v garáži.
Žádný sluníčko, žádná společnost, žádná holka.
Máš kluka?
Ani jedno teď není priorita.
A co domácí mazlíček? Musíš mluvit s něčím kromě počítačů a sebe.
Pes je prý nejlepší přítel člověka.
Štěně?
No jasně.
Tohle je mnohem lepší.
Štěně je velkej závazek, Phile. Je to spousta práce.
Musíš po něm sbírat hovna. Pořád štěká. Nemůžeš cestovat.
Profesionální sázkař jako ty…
musí mít možnost kdykoli odletět do Vegas, že?
Že jo?
Díky, Rayi. Je roztomilá.
Není zač. Jo, koukni na ni.
Ještě na jedno místo tě chci vzít.
V pohodě?
Jo, asi jo.
Já myslela, že to ty nandáš jemu.
Rene, mrzí mě, jestli ten, kdo jsem, už ti není dost dobrej, jasný?
Ne, líbíš se mi, jakej jsi.
Upřímně, tamty věci mě nikdy moc nebraly.
Chtěla jsem ti vyhovět.
Vážně?
Fakticky.
Tak jdeme. Něco ti ukážu.
Pojď se mnou.
To by se ti mohlo líbit.
Vím, že tu někde je kamera.
Neboj se.
Nedovolím, aby ti ublížili. Jasný?
Ne, byla to naprostá ztráta času. Musím to zas vyříznout.
Ne. No tak.
Zpomal. Nadechni se.
Jsem tak unavená.
Já vím.
Vážně mi chceš pomoct?
S čímkoli.
S čímkoli ne. Říkal jsi, že operace ne.
Jo, já…
tě nehodlám operovat.
- Tam jsou moje hranice. Promiň. - Je to spíš… procedura.
Jednoduchá.
Jak jednoduchá?
- Ta poslední byla drobná. - Tohle zvládneš.
Vím, že ano.
Chci tě už chvíli požádat, ale bála jsem se, že řekneš ne.
Dobře.
Co mám udělat?
Vím, že na mě zíráš.
Jak?
Protože jsem vycvičenej.
Jak to děláš?
Jak si vyčistíš mysl?
Většinou je to snadný.
Ale dnes je to trochu problém.
Rozptyluju tě?
Poslední dobou se hodně změnilo.
Co?
Povídej mi o tom.
Myslel jsem, že můj život má smysl.
A jednoho dne jsem se probudil…
skoro překvapenej, že jsem vůbec naživu a…
zjistil jsem, že ten smysl je pryč.
Všechno, co jsem dělal…
se točilo kolem té jedné mise.
A teď, když žádnou nemám…
jen žiju život cizího člověka.
Musí být těžký…
nemoct hrát fotbal.
Ale…
jen pro tvou informaci…
Nikdy jsem s tebou nebyla proto, že jsi…
fotbalová superhvězda.
Vážně?
Ne.
Proto, že ho máš velkýho.
- Dělám si srandu. To byl vtip. - No…
Ale vážně…
i když už tohle není tvoje mise…
stejně budeš někým skvělým.
Tady je náš patnácterák!
- No tak. - Hej!
Moc se mi do oslav nechtělo, protože upřímně…
je to mizernej parťák.
Ale dost už o squashi.
Poslechneme si našeho kolegu a přítele…
zvláštního agenta Granta MacLarena.
Díky moc.
Díky, parťáku.
Je to skvělý odpoledne.
Nebo ne?
Spousta známých tváří.
Je nepopsatelně zvláštní vědět…
že už nikoho z vás neuvidím.
Teda jen do pondělka.
Pondělí…
Tolik příběhů z minulosti…
Tolik, o kterých nemůžu mluvit.
Týmová práce…
je nejdůležitější, že?
Lidi, se kterými pracuješ…
Stanou se tvojí rodinou.
Společná historie, společná mise, to…
to je to, čeho se držíš.
A moje skutečná rodina,
moje žena Kathryn…
Ona… mě vždycky podrží.
Dneska mi asi podrží doslova. Prokrista.
- Ne, ne! - No tak!
Dobře.
Na dalších patnáct!
Díky.
- Možná bys domů měla řídit ty. - Jdeme.
Pojď sem!
Jen…
- Co se děje? - To řekni ty nám.
- Já… - Trevore, proč jsi mi ukradl léky?
Já je neukradl.
Určitě odsud neodpochodovaly samy!
- Klid! - Hele, ukradl je Nick.
Co sakra dělal v naší koupelně?
Chybně si myslel, že chci, aby je vzal.
Ježíši! Co to děláš? Lžeš, kradeš, a teď jedeš v drogách?
- Nejedu v drogách. - Teď ale vypadáš sjetej.
- Nejsem… - Přijmi odpovědnost!
- Buď chlap sakra! - Stačí.
Co? Tak jako ty, Gary? Takovej chlap?
Řekl jsem ti pravdu.
Tady máš léky.
Trevore!
L3… L4…
L5. Přímo tam, mezi L4 a L5.
Tohle je šílený.
Nezvládnu to bez tebe.
Zmrazil jsi to. Nebude to bolet, jak myslíš.
Tak jo.
Bože, promiň.
Vedeš si dobře. Pokračuj.
Bože, něco prasklo.
- Promiň. Něco prasklo. - Ne, dobrý. Pokračuj. Dobrý.
Jo?
Dobře.
Vážně? Jak hluboko to má jít?
Tak stačí.
Dobře.
Bože, začíná to kapat.
- Vedeš si moc dobře. Pokračuj. - Ani ne. Tak trochu tu omdlívám.
- Hotovo? - Jo.
Tohle byla tvá oblíbená.
- Dobře. - Sakra.
Fajn… Musím analyzovat mozkomíšní mok.
Ne. Teď ne. Odpočívej.
Jen… Jen si odpočiň.
To je… rozkaz falešnýho doktora.
Vypadá čistě.
Co chcete?
Bydlí tady slečna Shannonová?
Kdo se ptá?
Jsem Jacqueline Peeleová ze Sociálně-právní ochrany dětí.
Slečno Shannonová, bylo by mnohem lepší vést tento rozhovor uvnitř.
- Slečno Shannonová, mám pár dotazů. - Proč jste tady?
Jsem tu v reakci na nějaké obavy ohledně Jeffreyho situace.
Kdo vás kontaktoval?
Váš manžel.
Jeff není můj manžel.
Je otcem dítěte a my jsme povinni to prověřit.
Co si píšete?
Jenom svá pozorování.
Slečno Shannonová, máte nějaké potíže?
Kdo opravdu jste?
Prosím?
Kdo vás poslal?
Co jsou zač?
Co ode mě chtějí?
Už jsem řekla, jsem ze Sociálně-právní ochrany…
Máte pověření tu být? Nějaký soudní příkaz?
Ne, toto je neformální setkání.
- Ale jestli chcete, abych odešla… - Ano, chci. Hned.
Dobře.
Budu muset nahlásit,
- že jste odmítla první schůzku, slečno. - Jděte!
Walt vypadá dobře.
Je to stroj.
Říkal, že se mi poslední dobou víc věnuješ.
To není špatně, ne?
Není to pravda.
Co není pravda?
Říkal, že jsi odešel dřív z práce, abys mě vzal na prohlídku.
To jsem udělal?
Ne, Grante, neudělal.
Tak co jsi opravdu dělal?
Kdy?
Co jsi opravdu dělal, když jsi mě údajně vezl k doktorovi?
Nejsem idiot, Grante. Všimla jsem si těch změn.
Stravování, to, jak přede mnou zamykáš mobil…
Něco se tu děje.
Řekni mi co.
Řekni.
Nejsem, za koho mě máš.
Cože?
Nejsi co? Řekni mi to!
Miluju tě.
Vždycky jsem tě miloval.
Ne, zůstaň.
Jsem Colin a jsem závislej.
Ahoj, Coline.
Chci tu přivítat nováčka.
Můžeš se nám prosím představit?
Je stydlivej.
To je v pořádku.
Tak začni ty.
Přiznal jsem si… že nedokážu zvládat svou závislost.
Předávám vůli a život do rukou Ředitele.
A modlím se za poznání toho, co po mně Ředitel žádá…
a schopnost to uskutečnit.
Ředitel nic neví.
Díky, cestovateli 7294.
Jsem cestovatel 3326.
V 21. století jsem pět týdnů
a jsem tak zasraně unavenej, že chci jen lehnout a šlehnout si.
Zrovna jsme zachránili svět.
Co mám dělat teď?
Vybrali a cvičili mě na to, abych si pamatoval všechno.
Všechno.
Data, souřadnice,
kandidáty, lidi.
Každou smrt. Každičkou.
Ale nepamatuju si ani vlastní obličej.
Ten, se kterým jsem se narodil stovky let ode dneška.
Ale to hádám nevadí.
Protože tohle jsem teď já.
Měl bych si zvyknout, že?
Já jsem Philip…
a jsem z budoucnosti.
Do toho, řekni to nahlas. Víc dělat nemusíš.
Pomáhá to.
Jmenuju se Philip a jsem závislej na heroinu.
Ahoj, Philipe.
MAMI… ON MĚ URČITĚ PODVÁDÍ
Děláš na nový výzdobě?
Co se stalo s protokolem 5 na neurčito?
Trevor a Philip se nemůžou kámošit?
Jsi aspoň o 100 let starší než já.
Ale jsem mladej duchem.
Ani ne.
Fajn, potřebuju nocleh.
Tomu už věřím.
Mi casa es su casa.
Děkuju.
Divnej den.
Máš nějaký vedlejší účinky?
- Halucinace? Hlasy? - Jo.
To já mám vlastně pořád.
Vážně?
Jo.
To máš teda fakt na hovno.
Myslím, že už mě to opouští.
Jo.
Já taky.
O co jde?
Dostali jsme novou misi.
Jsme zpátky ve hře.
Překlad titulků: Mgr. Růžena Svobodová