PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Takže jsme všichni.
Začneme.
Nějaký problémy, o kterých bych měl vědět?
Informace o mé hostitelce byly úplně mimo, ale zvládám to.
Věděli jsme, že převzít životy lidí z jiné doby nebude procházka parkem.
Vlastně bys měl procházku parkem zkusit. Je to krása.
- Dík. Zkusím. - Nastavena aktivace hlasem?
- Všechno dobrý? - Jo. Čistě a jasně.
- Kdy jsi sestavil komunikátory? - Po škole.
Dobře. Můžeme?
Ani hnout!
- Materiál je lepší nechat, kde je. - Doktorko, celá síť je bez proudu
a vaše nouzová řešení vydrží jen pár hodin.
Přepravní jednotka není otestována. Otřesy můžou způsobit selhání obalu.
Asi nedojedeme daleko, ale pořád lepší než nic.
Kecy.
Tohle není o bezpečnosti. Chcete novou zbraň.
- Můžeme nakládat, majore. - Rozumím.
Doktorko.
- Agent MacLaren? - Ano?
- Hlásil jste podezřelého. Chcete posily? - Ano. Museli jsme ho sejmout.
Tedy já. Tělo je tamhle.
- Na střeše také najdete policistu. - Dobře. Převezmeme to.
- Rozumím. - Dobře.
Jsem cestovatel 3185.
- Izolační obal. Spolehlivý. - Měli jsme se potkat cestou.
- Plán nikdy v reálu neobstojí. Nováček? - Šest minut. To je načasování, že?
Běžte zachránit svět.
Díky.
Žádnej stres.
HISTORICKÝ ČAS VÝBUCHU ANTIHMOTY
Konvoj se blíží k nám.
Rozumím. Právě jsme dorazili na místo.
Teď projíždějí kolem nás.
Majore, izolační obal.
Selhává.
Cože?
Dochází k mikro-anihilacím.
- Měla pravdu. - To bych neřekl.
Ale k nám to nestihneme.
Půjde o výbuch v řádu megatun.
Zastavte konvoj.
Výbuch antihmoty je teď nevyhnutelný.
Všichni to otočte a jeďte co nejdál odsud.
Rozumím, majore!
- Wilsone! - Pane.
Před námi je čisto.
Pojedu hned za vámi.
- Vezmeme ji co nejdál. - Jeď. Doženu tě.
Nepojedete za ním?
Co?
Nic. Jen si tě prohlížím.
No… Vypadá jako na fotce.
Co říkáš na starší chlapy?
To jsem se dneska ráno ptala taky.
- Agent MacLaren za mnou přišel. - Cože?
Je ti hodně podobnej.
Tolik, až jsem myslela, že mluvím s tebou.
Určitě není tak okouzlující.
Byl okouzlující.
Dokonce mě napadlo ho varovat, ať tam dnes nechodí.
Další dostupnej hostitel byl morbidně obézní prodavač masa,
takže díky, že sis to jen pomyslela.
No…
tahle je moc měkká.
- Nebo se ti takový líbí? - Na tu otázku není bezpečná odpověď.
Náklaďák je historicky minutu od vás.
Rozumím. Jsme na místě.
Snaží se dostat z dosahu výbuchu.
Náklaďák je sám.
Tak jo, lidi.
Pane, potřebuju pomoc.
Tady Wilson. Mělo tu být čisto.
Ruším mu signál.
Slyší mě někdo?
Madam, tady není bezpečno!
Říkám, že tady…
Fajn, omráčenej!
Přenos dokončen.
Naložte to, lidi.
HISTORICKÝ ČAS VÝBUCHU
Nálož je na místě.
Hotovo.
Máme asi 40 hodin.
- Tak to šlo tak dobře, jak jsem doufal. - Jo.
A je to.
Oficiálně jsme změnili dějiny.
Právě jsme zachránili 11 000 lidí.
Kromě toho, co řídil to auto.
Tuhle část jsme změnit nedovedli.
V 8:30 zítra… dneska předáme antihmotu šéfovi příchozího týmu
- a první mise je hotová. - Jo. S Philipem to uděláme.
- Proč vy? - No…
Trevor má školu, Carly má dítě
a ty manželku, se kterou se musíš poprvé setkat, tak…
Jasně. Mám ženu… už 11 let.
Dobře, předejte to vy. Sejdeme se později.
Hodím tě domů. Dobrá práce, lidi.
Ahoj.
Máš něco společnýho s tím výpadkem?
Ne.
Takže máš něco společnýho s FBI?
Volal agent. Prý tu dneska byl.
Mně moc agentů FBI nevolá.
- Jmenoval se MacLaren? - Ano.
Pomůže, když ti řeknu, že s ním pracuju?
To jo. To pomůže fakt moc.
Dává to dost smysl.
Dobře.
A je to v pohodě, tenhle FBI projekt?
Jo, v pohodě.
Dobře.
Je pozdě.
Ještě otázka.
Proč jsi tady?
V mým bytě…
se mnou?
Davide, přijde chvíle, kdy budu potřebovat tvou pomoc.
Mou pomoc?
Upřímně, není moc lidí, kterým můžu věřit.
Ale jestli to vadí…
Ne.
To je v pohodě.
Kéž bys mohl dál.
Mám tam hlídání.
Tak asi budeme muset počkat, dokud…
Jo. Tak to jsi rozhodně ty.
Haló?
POSLAL JSEM JI DOMŮ, MÁM JEFFERYHO, MUSÍME SI PROMLUVIT, JEFF
Nedokázal jsi ani vylézt schody, co?
Ne. Nechtěl jsem tě budit.
Náročná noc?
Dlouhá noc.
Tady máš.
Díky.
Ale ne. Mlíko zkyslo? To víš, proud nejel skoro celou noc.
Jdu do obchodu s látkama. Mám vyzvednout to plátno pro tvou mámu?
Mou mámu?
To mlíko je v pořádku.
- Je to kravský mlíko. - Jaký jiný jsi čekal?
Sice nevím, jestli se o víkendu potkáme, ale můžu to vyzvednout.
Jo, jasně. To je skvělý, Kathryn.
Kathryn?
Co?
Celým jménem jsi mi neřekl od prvního rande.
Jo. Co to povídám?
Potřebuješ si lehnout.
Neměl bys řídit takhle unavenej.
Musím jít…
protože dneska mám to velký setkání.
Hodně štěstí.
Děkuju.
Měj se fajn…
- Kat. - Prospi se.
Jo.
- Trevore, vstávej! - Vstávám!
Vstávat!
Vstávám, jo?
Snídaně je na stole.
Tady Marcy. Potkáme se na Č.V.Š.D.
Hej, Marcy, nemůžeš se vyplížit.
Přemýšlel jsem a chci, abys se mnou šla do nemocnice.
Ne.
Ne?
Nemůžeš dělat, žes neměla záchvat.
Ať už se jinak děje cokoli, tohle je fakt.
A nebyla to maličkost. Nebudu dělat, že se to nestalo.
Musíš k doktorce.
Já jsem doktorka.
Cože?
Víš, co doktorka řekne?
Že jsem měla něco jako absenci.
Že se elektrický signály v mým mozku opakovaly co tři vteřiny.
Bude zmatená, protože je to častější u dětí.
A pak nařídí MRI, protože se dá čekat zhoršení.
- Proč jsi to neřekla? - Protože…
tady jde o mnohem víc.
Tak mi napověz.
Prozraď aspoň něco.
Jsem pořád tvůj asistent.
- Můžu prohlídku nařídit. - Kolikátýho je?
Třináctýho?
V Oregonu dojde kolem poledne k havárii malýho letadla se čtyřmi oběťmi.
Pokud se to nestane, půjdu s tebou do nemocnice, jo? Fér?
To je směšný. To nikdo nemůže vědět.
Pak dostaneš, co chceš, a půjdu s tebou k doktorce.
Dohodnuto?
Ne. Taky chci tvoje číslo na mobil.
- Žádnej nemám. - Ty nemáš mobil?
Fajn, tvoje je tajný.
Vem si tenhle. Byl to dárek pro někoho, koho jsem…
To je fuk. Vem si ho.
Když zazvoní, volám já. Zvedni to.
ZAZNAMENANÝ ČAS ÚMRTÍ
Vítejte v jednadvacátým.
Jsem cestovatel 3569.
Sakra.
- Co tomu říkáš, šéfe? - Čemu?
Naší základně.
Jo, je dechberoucí. Vážně žádnej posel?
Myslím, že malej kluk by byl nápadnej.
Mělo jít o jednoduchý předání.
Ředitel asi nevěděl o těch práškách.
- Jakých? - Smrtelná dávka fentanylu.
Asi pojistka, kdyby si netroufl vystřelit. Ředitel si nevšiml.
Příčinou smrti je v záznamech střela do hlavy.
A nebyl tam nikdo z jeho týmu?
Ne. Hledali jsme.
Klid. Ředitel ví, že to cestovatel nezvládl. Pošle jinýho.
Ano, pokud se někdo včas najde. Zapamatoval sis kandidáty v oblasti?
- Pamatuju si všechno. - Tak se trochu předveď.
Kolik od 8:30?
Není dobrej den.
Dělník, co dostane zásah proudem.
Byl první volbou, ale té nehodě se příchozí nevyhne, takže…
Zpráva o jeho smrti už je online.
Za pár hodin se nepovede operace.
To ale může chvíli trvat. Kolik času máme?
Plus mínus 30 hodin.
Odvezeme antihmotu z města, jak se snažila armáda.
Ne. Ředitel s ní musí mít nějakej plán.
Nejspíš chce zdroj energie.
Musíme druhýmu týmu umožnit nás najít.
Můžu na hlubokej web hodit nějaký SOS.
Pak ale hrozí odhalení v FBI.
- To ty znáš. - Zkus to SOS.
V kanclu to nějak zakryju, když budu muset.
A my zkusíme nějak prodloužit životnost obalu
pomocí přídavnýho zdroje.
Získat nám víc času.
Dobře.
Promluvím s cestovatelkou, co nám to včera předala.
Určitě je to dobrej nápad?
Ne.
Delaneyová.
Tady major Gleason. Asi jste můj telefonát čekala.
Doufala jsem, že už vás neuslyším. Hoši už vás vítají?
- My ten materiál neměli, že? - Cože?
- Včera jste s ním odjel. - Jo, myslel jsem si to.
Proč teď někde neodpalujete bomby?
Exploze tu byla, jen ne taková, jakou jsme čekali.
Bože.
- Kdy? - Cestou na základnu.
Kolik obětí?
Výbuch stačil na to, aby řidiče dostal do kómatu,
ale oba víme, že měl být obří.
- K tomu měl daleko. - Nevím, z čeho mě obviňujete…
Nikdy to neexistovalo, nebo to máte vy. Každopádně máme o čem mluvit.
- Parkuju tamhle. Tak zatím. - Zatím.
- Ahoj, zlato. - Pak zavolej.
Měj se. Uvidíme se.
Zdravím.
Protokol 6, agente MacLarene.
Boydová a MacLaren se nesmí bavit?
Fajn, ale nemluvte o sobě ve třetí osobě.
Jde o záležitost FBI?
V tom smyslu, že nechtějí, aby uprostřed města vybuchla antihmota.
To myslíte vážně?
Byl u vás posel? Poslal vás ke mně Ředitel?
Tak se držte dál.
Cestovatel, který to měl převzít, zemřel.
Pokud není postup jasný,
čekáte na instrukce přes posla nebo cestovatele.
Co jiného mám říct?
Třeba polohu týmu, kterému jsme to měli předat.
Nevím a nemám to vědět.
Hele, jste tu noví. Chápu. Vážně. A schytali jste děsnou první misi.
Ale já už jsem tu rok, a průsery se dějí, jasný?
Je důvod, proč děláme odděleně, MacLarene.
- Týmy po celém světě mají úkoly, proto… - Proto je protokol 6.
- Jo. - Chápu pravidla, ale pomozte mi.
Máme to odvézt mimo obydlenou oblast, nebo nechat tu a riskovat vyhlazení města?
Těžké rozhodnutí.
Nezvorejte ho, prosím.
Letecké úřady souhlasí,
že nebýt schopného pilota, tragédie mohla být mnohem horší.
Oběti jsou pouze čtyři a úřady vyjádřily úlevu,
že pilot dokázal letadlo odklonit na odlehlé místo.
Jména obětí nebyla zveřejněna. Nejdřív musí být oznámena pozůstalým…
Jsi v pořádku?
Potíš se.
- Až na to, že mám v baráku bombu… - Philipe.
Myslím, že jsme připraveni.
Ty máš mobil?
- Jo - Kdo by ti volal?
To je můj osobní asistent.
Ano?
Jak jsi mohla vědět, že se to stane,
pokud v tom nemáš nějak prsty?
To nemůžu říct.
Marcy, tohle je šílený.
Dohoda zní, že když se to stane, nemusíme do nemocnice.
- Ano, ale tohle jsem nečekal. - No, ale stalo se.
Chtěl jsi nápovědu, tady ji máš.
- Už musím končit. - Ne, počkej. Ještě otázku.
Tahle práce u FBI, je to nebezpečný?
No, to záleží…
Marcy, co se děje?
- Co se stalo? - Začaly se mu třást ruce.
Myslím, že zkratoval okruh.
- Má zástavu. - Marcy…
Dones mi tašku.
Marcy?
No tak!
Philipe, zůstaň s námi.
Marcy?
- Dělej. - Marcy?
No tak.
Dělej!
Je zpátky.
Mluv, Trevore.
Čas jsme nezískali.
Ztratili jsme ho a moc nezbývá.
Nevím, co se stalo. Nějakej třes. Ruka mi odletěla z konektorů.
Což zkratovalo přídavný napájení a vysálo šťávu z kondenzátoru.
- Omlouvám se. - Můžeme začít znovu?
Nemáme dost času.
Co řekla Boydová?
Jenom že porušuju protokol 6 a máme si problémy řešit sami.
Řešení teď je dostat tu věc do bezpečný vzdálenosti.
Carly, kdyby to Ředitel chtěl,
nepřišel by teď posel s pokynem?
Takže je i řešení, který nás nenapadlo.
A dalších pět hodin o něm budeme dumat.
Jestli máme jen hodiny, nebude antihmota bezpečná nikde poblíž.
Ale bude.
A je jasný kde.
Tam, kde ji stvořili.
Laboratoř Delaneyové?
- To je šílený. - Vážně?
To zařízení je navržený ke skladování antihmoty po neomezenou dobu.
A je to půl hodiny cesty odsud.
Tým, kterýmu jsme ji měli předat, měl určitě jiný plány.
Žádnej plán nepřežije kontakt s minulostí.
Najdeš mapu areálu Van Huizen na téhle staré šunce?
Tak zaprvé, tohle je to nejmodernější, co tu seženeš.
A zadruhé…
nemám se radši nabourat k nim?
Aha.
Ano, prosím.
Nechci kazit jedinej nápad, co tu padl, ale…
Jak to utajíme před Delaneyovou?
Už jsem porušil protokol. Asi jí to prostě řeknu.
- Ale ne. - Co je?
Škola volala mámě. Včera jsem chyběl na test.
Jsem tam.
Můžu vyřadit zabezpečení.
Nejspíš jim i vypnout proud.
Ale nejužitečnější asi bude potopa.
V rozvodu chladicí kapaliny v budově 26. Co myslíš?
Do prdele.
Tak jo, měj se, Jasone.
- Tvůj kámoš je odhodlanej. - Jo.
Tak.
Vzdal to.
Na co přesně potřebuje knihovnice asistenta?
Identita mé hostitelky byla fikce.
Produkt cvičení ve vytváření profilu na sociálních sítích,
což byl v jejím případě hlavní zdroj informací.
Ve skutečnosti je Marcy…
mentálně postižená žena žijící v péči státu.
A to není obrovskej problém?
Dlouhodobě je to rozhodně smrtelný.
Teda… ne dnes nebo zítra.
MacLarenovi to řeknu, až dokončím diagnózu.
Jen potřebuju, aby to někdo věděl, kdybych měla další záchvat.
Všichni máme problémy.
Ty to nemáš lehčí.
Jsem doktorka.
Ty symptomy poznám.
Řeším to.
Dej si, než půjdeme.
Aby se ti netřásly ruce.
Dneska ještě skončit nemůžeš.
Moc mě netěší myšlenka, že se spřáhnu s masovým vrahem.
S Delaneyovou? Změnili jsme dějiny. Nestalo se to.
Stejně stvořila nejničivější zbraň v dějinách.
Kdyby ji armáda neodvezla…
To jsou jejich výmysly. Hodili to na ni. To jejich izolační obal selhal.
Dějiny jen převzaly jejich verzi.
Viděla jsem ji v těch starejch dokumentech.
Ta ženská má charizma pěnící kvasný kádě.
Tady odboč vlevo.
Ahoj. Jak se tu dnes máte?
Máme tu něco o zaplavení budovy 26.
- Vaše doklady, prosím. - Jasně.
Padesát tři litrů vody za minutu. Tik tak.
Jeďte.
Dobré odpoledne, pane. Jsem z FTRA.
- Jeďte. - Tak dobře.
Fajn, hacknul jsem zabezpečení. Mělo by tam být prázdno.
Dobře, oči a komunikační kanály otevřené.
Jdeme.
Zdá se, že přípojka je nahoře.
Už ani krok.
Sakra.
Jižní vchod. Běž.
Ten na dálku otevřený ventil jsem zavřela, takže už se nemusíte obtěžovat.
Takže major Posera neměl koule na to, aby to udělal sám?
Pokud myslíte majora Gleasona, který vám včera vzal antihmotu, ne.
My jsme totiž ti, co ji vzali jemu.
Je v té tašce na rameni mého společníka.
V tašce této velikosti?
Ne.
Je dost těžká.
Můj další společník vám míří na záda.
Marcy, mohla bys zaměřovacím laserem na vteřinu mířit na mě?
Včera jsme zabránili pohromě, a aby nedošlo k jiné,
musíme materiál vrátit tam, kam patří.
- Co jste kurva zač? - Jmenuji se MacLaren. Jsem z FBI.
Máme pověření nejvyšší úrovně, abychom armádě zabránili postavit
nejmocnější zbraň v dějinách.
Ten kluk je z FBI?
Jenom já. Oni jsou odborníci.
Ukažte mi průkaz.
Včera jsme zabránili smrti tisíců lidí, nemluvě o závodech ve zbrojení.
Ale náš přenosný izolační obal má omezenou kapacitu baterie.
Ukažte mi ho.
Jo.
Má to tak blikat?
Nemáme moc času. Musíme ji hned přenést.
Jak může stabilní magnetická lahev být uvnitř něčeho tak malého?
Někdo přijel.
Je to jedno auto a řidič je sám.
- Armáda. - Rozumím. Nic nedělej.
Venku právě zastavil vůz.
Gleason. Já myslela, že chce ukrást výzkum.
Kolik máme času?
Nemám tu zrovna odpočet.
Minuty. Nepřijde varování. Jen výbuch.
Musíte se ho zbavit co nejrychleji.
Jako vždy.
Dělejte.
Kde jsou vaši lidi?
Máme tu únik chladicí kapaliny. Jsou doma, než se to uklidí.
Můžete jít na pár minut jinam?
To nic, pokračujte.
Nezajímá je, co řešíme, a upřímně, bojím se být s vámi sama.
Vtipný. Já to cítím stejně.
Přesvědčte se, že tu není, a odejděte.
Na tohle nemáme čas.
Ještě ne.
Dobře… Takže…
já ji neměl a tady není, takže jediná možnost je, že…
Co je to za zvuk?
Lhala jsem.
Nikdy neexistovala.
Materiál se sice hromadil,
ale při vzniku antičástic docházelo ke kvantovým mikro-anihilacím.
- Musíme ho sejmout. - Počkat.
Nechtěla jsem přijít o finance a vypadalo to na pokroky…
Na tohle není čas.
- …ale byl toho tak miligram. - Muselo být těžké to přiznat.
Já přiznám, že si to užívám.
Ale věřím, že jste blízko, a chceme, abyste pokračovali.
Takže se mě ještě chvíli nezbavíte.
Zbavím se vás aspoň teď?
Samozřejmě.
Major Posera odchází.
Je izolační obal napájen na 120 MeV?
Zůstal plně nabitý, kdyby přenos nebyl 100%.
- Jak dlouho to potrvá? - Nevím.
Hotovo. Je zpátky.
Čekal jsem to složitější.
Ne.
Prázdný.
10,3 gramu antihmoty. Naprosto stabilní.
Jak blízko jsme byli?
Jak říkám, to nejde určit.
Ale dost blízko.
- Doktorko, je opravdu velmi důležité… - Nechte si to FBI.
Co jste zač?
Té bloncce tam nebude moc přes 20
a technologie, co měl svaloun na rameni, neexistuje.
Očividně existuje.
Musí vám stačit,
že fakt jsem z FBI, tým je přísně utajený a nevidíte nás naposledy.
- Zatím držte materiál v bezpečí. - Zatím?
- Co to znamená? - Mimo dosah armády a tisku.
Podívejte…
když budete něco potřebovat nebo s něčím pomoct, tady je moje číslo.
Ale spíš zavolám prvně já.
Nemůžu se dočkat.
Mimochodem…
bylo takhle blízko k intervenci. Zachránila jste ho.
Koho? Gleasona?
No bezva. Zblázním se radostí.
Přišla ti ta zpráva?
Jo. Promiň.
Měl jsem práci.
Doktoři říkali, že se vrátíš ke starýmu já.
Zrovna dělám čaj. Dáš si?
Prosím.
Takže…
zachránili jste ho?
Slyšel jsem, jak resuscituješ někoho jménem Philip,
kterej zjevně měl srdeční zástavu,
než telefon umřel, přičemž jsi to pak nezvedala zbytek dne.
Jo, je… v pořádku.
To je dobře.
Dobře.
Co je na programu zítra?
Přemýšlela jsem o tom, co jsi řekl, a zítra půjdu do nemocnice.
Chceš, abych tě odvezl?
Nebo…
se tam chceš spustit z vrtulníku?
Ne, chci, abys mě odvezl.
Prosím.
Ahoj.
Omlouvám se za zpoždění.
Dobře.
Děkuju.
Uvidíme se zítra.
Dobře. Já vím, já vím.
Tak jo.
Jsem doma.
Cože?
Můj manžel vážně bude večer doma? Nevěřím!
- Ahoj! - Ahoj.
- Co tady… To je fajn překvapení.
Ty otevři, já nám naliju skleničku vína.
- Ahoj. - Cestovateli 3468.
Výsledek mise přijatelný s ohledem na polehčující faktory.
Další porušení protokolů může mít za následek trest.
Konec zprávy.
Kdo jste?
Já jsem asi ten, komu prodáš ty sušenky.
Zlato, koupila jsem si dvě krabice před půlhodinou.
Na téhle straně už jsi byla.
Dobře, ahoj.
Obě si vezmeš zítra s sebou do kanceláře. Kdyby zůstaly v domě, všechny sním.
Když na tom trváš.
Tak jakej jsi měl den?
Víš co?
Můj den byl nudnej. Radši bych slyšel o tvým.
Všechno mi řekni.
Překlad titulků: Mgr. Růžena Svobodová