EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Takk for at du henter meg når du jobber. -Ingen problem.
Har du fortalt det til Walt?
Jeg har ikke fortalt det til noen.
Nei, jeg kan ikke...
Jeg kan ikke. Nei.
HVA ER OPPDRAGET DERES?
Jeg kan ikke.
Slutt.
HVEM ER DERE UTE ETTER?
Deg, din syke jævel! Vi er ute etter deg.
Vær så snill...
TRE MÅNEDER SENERE
-Hva er det? -Problem i kjelleren. Vannlekkasje.
Vis meg.
Hent en slegge.
-Agent MacLaren. I full vigør. -Politibetjent Boyd.
-Bra den skuddsikre vesten funket. -Du trengte ikke skyte to ganger.
Beklager, yrkesvane.
Han er en av oss nå.
4112. Hva har skjedd der inne?
-Det samme som med oss. -Men disse klarte seg ikke.
Hvem kan ha gjort noe slikt?
Du nevnte noe om en gruppe i fremtiden som eksisterer nå.
Den har eksistert i årevis. Den startet i...
Tilfluktsrom 41. Jeg vet.
-Tilfluktsrom 41 kollapset. -Ikke i hans fremtid.
-Det var der da jeg dro. -Vi må tenke på protokoll 2.
-Gruppen kan ikke stå bak dette. -Hvorfor ikke?
Du sa at slike hendelser som denne har skjedd lenge før jeg kom til 2000-tallet.
-Gruppa fantes ikke da jeg dro. -Jeg trodde det var Direktøren.
Direktøren er ikke i stand til noe slikt.
-Er det ikke like ille å la det skje? -Når kan teamet mitt gå inn?
Kriminalteknikerne blir her i noen timer, men når de er ferdige, er det fritt frem.
Trev...
Du trenger ikke å deppe fordi dette kan ta måneder.
Du trenger ikke å deppe heller, Gary.
Jeg vet, men jeg kan ikke noe for det. Altså, gutten min, du pleide å fly frem.
Om du havnet under press, så...
...økte du farten og blåste forbi forsvaret.
Det var et herlig syn.
Det må være vanskelig.
Det er det. Ordentlig vanskelig.
Du kommer over det. Det vet jeg.
Takk.
Du også.
Det blir bra her, jeg kan gå herfra.
Takk.
Går det bra?
Ja, det går bra.
Takk for skyssen, pappa.
Neste.
Utmerkede bilder.
-Dr. Barker. Hvordan går det? -Bra. Og du?
-Bra, takk. -Fint. Det er virkelig...
Jeg må nok...
Javisst, jeg skal ikke forstyrre. Jeg ville bare spørre...
-Du er opptatt. Vi tar det senere. -Ok. Er du sikker?
Ja, jeg har...men definitivt.
-Ok. -Du også.
-Jeg mener... -Denne veien.
-Jeg hadde sagt fra om vi fikk et oppdrag. -Det er andre team. Det har gått en stund.
2 163 timer.
Ikke at jeg teller.
-Du er virkelig en optimist. -Ja, det er jeg.
Gi opp om du vil.
Kom igjen.
Fem.
Ferdig.
Ok.
Vi klarte det.
Jeg tenkte at du kanskje ville ha litt menneskelig kontakt.
-To minutters hvile, så gjør vi det igjen. -Ikke noe problem.
Søket etter fire savnede personer endte tragisk i dag,
da levningene deres ble funnet i en forlatt bygning.
Av hensyn til de pårørende går ikke politiet ut med navn.
Men det er mistanke om forbrytelse.
Adina Moore er på stedet.
Adina, kan du gi oss noen detaljer om hva som har skjedd?
Det lukter død.
Kriminalteknikerne fant ingenting. Deres tur.
Trevor og jeg rotet sammen den her.
Men den burde fungere.
Unnskyld, den stod på maks.
Bedre.
Jeg har funnet en sender.
ELEKTRONISK DETONATOR
Ut herfra nå.
Ut. Ut!
Ut. Ut! Ut!
God morgen.
Det lukter godt.
Du lager mat oftere nå enn da vi var sammen.
-Du likte ikke matlagingen min. -Matlagingen din har blitt bedre, men...
...du føles som en annen person nå.
-Niks, samme fyr. -På utsiden kanskje.
Og innsiden...nougat og karamell.
Ellers er jeg samme fyr som du slo opp med.
Jeg visste ikke hva jeg hadde.
-Samme fyr. -Jeg prøver å gi deg en kompliment, ok?
Du er mer selvsikker.
Jeg pleide å kunne lese deg, men du har blitt mye dypere nå.
Det er mystisk.
Du skulle bare vite.
Jeg har en ingrediens i eggerøren som kommer til å ta deg med storm.
-Går det bra? -Ingen fare, det går over.
Det skjer ofte, Blair. Gå til en lege.
Det går bra.
Ok, nå er det nok. Vi drar.
Du, Carly.
Jeg kan ikke konsentrere meg når du går rundt med en pistol i hånden.
-Beklager. -Det går bra.
De fire vertkandidatenes TELL-koordinater gir oss et bilde av hvem de var.
-Et team på fem, som oss. -Da mangler et av medlemmene.
Reisende 2192.
-Vi finner dem. -Om de fortsatt er i live.
Jeg kan finne ut hvem av kandidatene som ikke døde den dagen 2192 kom.
Denne senderen inneholder ikke mye bortsett fra en masse stedsangivelser.
Få den til å fungere.
Vi har allerede kontaktet berørte familier.
Men Jacob forsvant samtidig som de andre.
Kan det ikke finnes flere offer?
Det var kun fire omkomne på stedet. Ingen av dem het Jacob. Jeg beklager.
-Jeg kan prate med henne. -Vær så god.
Spesialagent Grant MacLaren.
-Vi går inn dit og prater i enerom. -Takk.
-Slå deg ned, mrs...? -Ward, Sylvie.
Mannen din har vært savnet en stund.
Tre og en halv måned.
Det er veldig lenge.
Politiet har ingen spor. Jeg tror ikke engang at de leter lenger.
Fortell om ham.
Jacob er vidunderlig.
Vi har hatt det vanskelig iblant,
men i løpet av det siste året har ekteskapet vært bedre enn noensinne.
-Hvordan forandret han seg? -Før var han høylytt og røykte hele tiden.
Han var ikke helsebevisst i det hele tatt,
men jeg visste at han ville endre seg, og det gjorde han.
Fra én dag til en annen endret personligheten hans seg totalt.
Han ble mer omtenksom, kjærlighetsfull.
Så du ham noensinne sammen med noen av de andre ofrene?
-Han stakk ikke av med en annen kvinne. -Det tror ikke jeg heller.
Jeg lurer bare på om det finnes en sammenheng, kanskje via jobben?
Jacob tok aldri med seg jobben hjem. Han sa at det var vår tid.
Du har ikke fått noen meldinger fra mobiltelefonen hans?
-Ingen transaksjoner på kontoen hans? -Nei, ingenting.
Men jeg tror at han fortsatt lever, agent MacLaren. Det må jeg tro.
Tok du ikke nettopp en dose?
Hun sa at jeg skulle ta etter behov. Og jeg er nødt til å fokusere.
-Vet Marcy hva dette er? -Hun har godkjent det. La oss jobbe.
-Er dere der? -Ja, hva har skjedd?
Vår femte reisende heter Jacob Ward.
Vi er på saken.
Avlytt konas mobil. Sylvie Ward.
-Hun dukket opp her. Jeg sender adressen. -Skal bli, sjef.
Faen!
Jeg må dra.
Carly kommer når som helst. Hun har det tøft på den nye jobben.
Hvordan går det med deg?
Bra.
Det har skjedd en del. Hvordan går det?
Bra, jeg prøver å venne meg til det.
Når Carly er her, får jeg av og til følelsen av at du retter deg etter henne.
Vi burde kanskje benytte sjansen og prate om deg.
-Ja, det går bra. -Ok.
Sett i gang.
-Hvor mye vet du om skyldfølelse? -Beklager at jeg er sen.
-Der er hun. -Trafikken var bare...
Vel, nå er du her.
Da så...denne uken gjelder det.
Siste vurdering fra barnevernet. Hvordan føles det?
-Bra. -Ja, ordentlig bra.
Så bra.
Marce! Hei.
-Som jeg har lett etter deg. -Er alt i orden?
Ja, alt er bra.
Nei...
Jeg og Blair har blitt sammen igjen, og...
-Fint å høre. -Ja.
Det var ikke derfor jeg søkte opp deg, men jeg tror hun er syk.
Har hun blitt innskrevet?
Jo, det var tanken, men det viste seg at hun ikke er forsikret.
Hun har hatt sterke magesmerter i en uke og om hun ikke undersøkes...
David, jeg er bare røntgentekniker.
Både du og jeg vet at det ikke er sant.
Og hun behøver en røntgenundersøkelse.
Ok.
Kom til radiologen i C-huset.
Takk.
Dere to vil like hverandre.
-Hei, sjef. -Hei. Hva har du funnet?
Du hadde rett. Jacob er den savnede reisende.
Han forsvant i midten av mai. Lever han, gjemmer han seg godt.
Hva med konas mobiltelefon?
Den avlyttes allerede. Noen andre holder øye med henne.
Har du fått reparert senderen, Trevor?
Den fungerer.
Hallo?
Dette er Reisende 3468. 2192, er du der?
Hvordan fant du denne kanalen?
De andre i teamet ditt er døde.
Vi fant senderen på åstedet. Vi vil hjelpe deg.
Har Direktøren bedt dere hjelpe meg?
Nei, men teamet mitt ble også bortført. Det er viktig at...
Da får dere trekke dere tilbake!
-Avlytter du din kones mobiltelefon? -Hva?
Det er noen som overvåker kona di. Er det du?
Jacob?
Han er fortsatt der. Signalet er sterkt.
Han skjærer ut senderen sin.
Ikke fjern senderen. Jacob, kona di er i fare!
Hun...
Han forsvant.
Ok. Hold øye med telefonen hennes.
Jeg tror jeg vet hvor han skal.
Hei.
Du har funnet noe, ikke sant?
-Hun har et fremmedlegeme i magen. -Herregud, på'n igjen...
-Jeg tør ikke å gjette hva det kan... -Det er ikke nødvendig.
Det er bomullsdotter.
Bomullsdotter?
Hvordan kan hun ha fått i seg...
Det er en måte å gå ned i vekt på.
Det gir visst metthetsfølelse.
-Jeg tror ikke du forstår hvor... -Jeg vet.
For ikke å prate om hvor farlig det er.
Hun hadde flaks at det ikke ble tarmslyng.
Ja, det skjedde forrige gang.
Ok.
Hun får magepumping, og så kan hun dra, men du får ikke la henne...
Jeg vet, jeg vet...
Jeg vet. Jeg skal prate med henne.
Takk.
Ingen årsak.
-Agent MacLaren. Har det skjedd noe? -Jeg håpet at Jacob hadde kontaktet deg.
-Jeg har ikke hørt noe. -Får jeg komme inn?
-Er alt i orden? -Det håper jeg. Jeg har noen spørsmål.
Jeg må dra nå. Kan jeg komme til kontoret ditt senere?
Hvordan ble denne ødelagt?
-Jeg ba deg la meg være i fred! -Jacob, jeg kan hjelpe deg.
Han flykter. Baktrappen.
Jacob!
Gikk det bra?
Kutt ut! Jeg er Reisende 3465. Vi er her for å hjelpe deg.
Og du gjør det veldig vanskelig for oss.
Dere aner ikke hva dere gir dere inn på.
-Flere team er bortført og torturert. -Vi vet.
Regissøren sendte oss for å undersøke, men de fant oss før vi...
-Det er akutt. -Marcy, kom til basen. Vi har en pasient.
Hold deg våken, du skal få sykepleie.
Ring Sylvie...
Fortell det du vet. Hva fant dere ut? Hvem står bak dette?
Hvem enn de er, så etterlater de ingen spor.
Men vi vet at bygningene som alle reisende ble ført til...
...i hele verden...
-Fortell om bygningene. -De eies av anonyme skallselskap.
-Samlet i et konglomerat. -Gi oss et navn, Jacob.
Jacob!
Jacob.
Fy faen.
Marcy.
Lungekollaps. Vi må drenere den. Carly.
Defibrillator.
Lad.
Unna.
Lad igjen.
Unna.
Han er død.
Hallo?
-Hei, det er meg. -Hvilken overraskelse.
Morsomt... Skal jeg kjøre til butikken og kjøpe noe som du har lyst på?
Ja, noen slags røkt kjøtt.
Kjøtt...
-Jeg trenger jern. -Hvorfor røkt?
Ingen har lyst på broccoli. Det var du som spurte.
Noen ringer. Jeg ringer tilbake.
Ok.
MacLaren.
Eieren av selskapet som eier bygningen heter Vincent Ingram.
Gården hans ligger en halvtime fra byen. De vet at du er på vei.
Ok, bra. Takk, Beth. Send meg adressen.
Allerede gjort.
Hei.
Har du sett øyedråpene mine?
Nei, jeg kom nettopp.
Du hadde dem da vi jobbet i går.
Jeg har ikke tatt dråpene dine. Ro ned.
Hva mener du med det?
Let.
Gi dem tilbake.
-Hva skjer? -Jeg vet at du overvåker meg.
Jeg kan vare på meg selv.
Så hold deg unna og gi meg dråpene mine.
Her.
Jøss.
Bra at de hjelper mot avhengigheten, hva?
Jøss.
Hei, det er Marcy. Legg igjen en beskjed.
Hei, Marce...y.
Jeg ville bare takke deg igjen for at du hjalp Blair.
Jeg setter stor pris på det og hun har det bedre, så...
Jeg lurer på om du vil treffe meg...
...meg og Blair, på middag i kveld som takk.
Om du har tid, så hadde det vært gøy å sees.
Jeg vet at vi møttes nylig, men det hadde vært gøy å sees igjen.
Jeg har begynt å lage en fiskerett, branzini.
Jeg vet at du liker hvit fisk og omega-3...
Ingen bomullsdotter, jeg lover...
Uansett, jeg ville bare si at jeg håper at du vil treffe meg...
...oss, mener jeg...
For Blair vil også være der.
Og du.
Håper jeg.
Men for Guds skyld...
Vi har lært oss mye, og Carly er en fantastisk kvinne,
og jeg er takknemlig hver dag for at hun finnes i livet mitt.
-Hvordan går det med gartnerjobben? -Bare bra.
Dere har ikke slurvet med terapien. Hvordan har det fungert?
-Veldig nyttig. -Ja, veldig.
Hvordan?
Tja, jeg var...
...sint og såret...
...men i samtalene våre kom det frem at vi var sinte begge to.
Men egentlig fantes det ikke så mye å være sint på.
Samtalene har hjulpet meg med å tilgi Jeff...
...og ikke la fortiden stå i veien for den han er nå.
Dere er veldig flinke til å late som.
Jeg har holdt på med dette lenge. Dere lurer ikke meg.
-Jacqueline. -Men det er ikke nødvendigvis negativt.
Det betyr at dere vil forsøke.
De fleste ekteskap krever litt skuespill.
Jeg merker hvor viktig dette er for dere og hvor engasjerte dere er.
Dere blir kanskje aldri gode ektefeller,
men jeg tror dere kan bli gode foreldre.
Spesialagent Grant MacLaren, de ringte fra kontoret mitt.
GI FRA DEG MOBILTELEFONER, RADIOSENDERE OG ELEKTRONISKE APPARATER.
OG VÅPENET DITT.
Buksene?
Kjempemorsomt.
Jeg beklager alle restriksjonene.
-Ikke ta det personlig. -For all del, Mr. Ingram.
Spesialagent Grant MacLaren.
Har vi møttes før, agent MacLaren?
Jeg husker de som ikke vil håndhilse. Hvordan avslutter du forretningsavtaler?
Via et juridisk ombud.
Og en større pengeoverføring.
Jeg gransker saken med de fire likene på 46 Henderson Avenue.
-Hvorfor kommer du til meg? -Et av selskapene dine eier bygningen.
Det stemmer nok i bokstavelig forstand,
men selskapet som leier den av meg, er nok bedre egnet til å besvare spørsmål.
-Har du pratet med dem? -Ikke ennå.
Om en ansatt i en Microsoft-butikk var mistenkt for en grov forbrytelse,
hvor mange FBI-agenter skulle forhøre Bill Gates?
De fire ofrene ble utsatt for omfattende tortur under lang tid,
så jeg håper at du ikke har noe imot at jeg er grundig.
Jeg vet ikke om jeg kan være til hjelp. Jeg har ikke sett eller besøkt bygningen.
Jeg driver min virksomhet hjemmefra og forlater aldri dette huset.
-Aldri? -Min terapeut ber meg om å være rett frem.
Jeg er folkesky, har bakterieskrekk og liker ikke menneskelig kontakt.
-Jeg er lei for at jeg må være her. -Det må du ikke.
Du er nysgjerrig på den rike einstøingen, og skiltet ditt gir deg adgang.
-Du er rett frem. -Still spørsmålene dine og bli ferdig.
Du grunnla et ledende IT-sikkerhetsselskap.
Jeg lurer på hvorfor du ikke tillater elektroniske apparater i hjemmet ditt.
Forholdsregler til tross, så er privatlivets hevd en illusjon.
Det finnes kameraer og mikrofoner i alle bærbare enheter.
Terapeuten min synes jeg er paranoid,
men jeg mener det er høyst naturlig å beskytte seg selv og familien sin.
Pappa?
Jeg er snart klar her. Gå.
Ta på deg jakken. Jeg kommer snart.
Jeg prøver å vie et par timer hver dag for å leke med sønnen min. Har du barn?
-Nei. -Det ordner seg nok for deg og kona.
Nå husker jeg.
Vi møttes for fem år siden på et veldedighetsarrangement.
Det var før diagnosen min ble verre.
Du var der med kona di...Kathryn.
Beklager. Jeg kjente ikke igjen deg.
En sjarmerende kvinne, som jeg husker det.
Hun var mørk og fantastisk til å danse.
Selv hadde jeg aldri latt noen annen danse med henne.
Hils så mye fra meg.
Om vi er ferdige her.
Det er vi. Foreløpig. Takk for at du tok deg tid.
God jaktlykke.
Arrangementet var for fem år siden.
Liberty Banquet Hall. Det ser lekkert ut.
Jeg har ingen anelse, men jeg burde stå på gjestelisten.
"MacLaren" og "gjester".
Der har vi deg.
Søk på Vincent Ingram.
-Han finnes ikke på noe bilde. -Det betyr ingenting. Hack serveren hans.
Enkelt.
Hva gjør du? Hva er det?
-Jeff? -Vi klarte det.
Vi fortjener å feire. Du...fortjener...å feire.
Du lovet.
For noen timer siden visste vi ikke om vi fikk se sønnen vår igjen.
Kom igjen, jeg vil bare takke deg.
Hei, gutten min.
Kom hit. Kom hit.
Jeg har savnet deg.
UGYLDIG ORDRE
Redundans seks?
-Det er overdrevet. -Prøv igjen.
Vi fikk ingen ordre om å etterforske ham. Dette er brudd på protokoll 5.
Dette faller under protokoll 1: Oppdraget har høyeste prioritet.
Generalplanen er i fare om teamene bortføres.
Kanskje han ikke er ansvarlig, men om han er innblandet...
Han sparket meg ut.
Redundans sju.
-Du sa jo at det var enkelt. -Han er 2000-tallets beste.
Burde ikke du være bedre, med tanke på at du er fra fremtiden?
Se.
Det fungerte å kjefte.
Herregud...
Du ser...
Jeg blir målløs.
Du er ikke den eneste.
-Hei. -Hei.
Blair skrev at hun blir sen,
men fisken er ferdig, så vi kan begynne.
Vi kan vente.
Ja, det er nok like bra.
Jeg var ikke sikker på om du ville komme.
Tja, du inviterte meg.
-Hvordan går det med terapien? -Ingen flere panikkanfall.
Jeg har ennå problemer med å sove når jeg legger meg med Blair, men...
Det der ble feil.
Ikke at det ikke skjer, men...
Ikke overdrevent, sånn passe, ikke som...
-Hva pratet jeg om? -At du sover dårlig.
Nettopp. Hun snorker.
-Du, kan jeg be deg om noe? -Hva som helst.
Fortell om meg.
Sånt som du ikke husker eller...?
Ok.
Jeg pleide å kalle deg Batgirl fordi du jaget skurker døgnet rundt.
Du pleide å høre på country.
-Country? -Det er en...
...musikksjanger.
-Du ville ha honning i teen, men ikke... -Jeg mener hvordan jeg var.
Ok.
Sta.
Du gjorde meg gal av og til.
Bisk.
Litt høylytt av og til...
...men for det meste fantastisk.
Jeg er ikke sikker på at det er det jeg lurer på.
Jeg prøver bare å fylle tomrommene.
Jeg kan bare si hva du betød for meg.
Hvordan det føltes hver gang du kom hjem.
Hver gang...
...som sommerfugler...
...i magen.
Enda mer når du gikk ut igjen.
En sånn som deg...
...hender ikke en sånn som meg.
Jeg vet at det ikke besvarer spørsmålet, og jeg vet at du bare prøver å huske...
...men vi beskrives kanskje best ut fra hvordan vi påvirker andre.
Det der fant jeg på nå, men jeg tror at det kan stemme.
Heisann.
Beklager at jeg er sen.
Det går bra. Vi har bare...
Marcy, Carly, kom tilbake til basen nå.
Jeg må dessverre stikke. Det har skjedd noe.
Jaså?
-Det er ikke nødvendig. -Jo. Takk for vinen.
Ha det.
Det finnes en mappe for hver av oss.
Jeg kan ikke tro at vi fant ham.
Åpne min.
Vi tar ham i kveld. Før flere reisende dør.
Det har du jævlig rett i.
Vi forbereder oss.
Vi gjør det stille og raskt. Dreper ham og stikker.
-Jeg liker ikke dette. -Ok, men vi trenger deg.
-Du da, Philip? -Jeg stiller opp.
Det er fire bevæpnede vakter på utsiden.
Her, her, her og her. Det er flere i huset.
Ok. Vi parkerer bak skogspartiet og fortsetter til fots.
Frøken lot meg lese fra The Chrysalids.
Hun sa at jeg hadde et imponerende ordforråd.
-Ta den! -Så bra da.
Kom da! Kom da, bisken!
Taylor?
Flink bisk. Se.
-Taylor! -Kom.
-Ikke gå for langt.
Kom igjen.
Reisende 001.
Reisende 3468, dette er ikke oppdraget ditt.
Avbryt jakten på Reisende 3468 og teamet hans straks.
Avbryt snarest, ellers får det følger.
Hvor er mamma?
Pappa, hva skjedde?
Kom inn igjen.
Raskt. Raskt!
Det går bra.
Jeg er politi.
-Sjef. -Hva skal vi gjøre?
Taylor og jeg drar i kveld. Vi kommer ikke tilbake.
Vi avbryter.
-Hva? -Direktøren må ha sine grunner.
Direktøren ville ha ham funnet. Vi fant ham. Nå avslutter vi det.
Det er ikke vårt oppdrag. Ikke i kveld.
Kom, jenta mi. Du må hjem.
Kom.
Vet du hvor du bor?
Tekst: Morten Fiskvik