NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Päästä irti! Missä mieheni on?
-Emme voi jättää häntä! -Vaienna hänet, Marcy!
Hän ei saa muistaa mitään.
Ennemmin tai myöhemmin tarvitaan HDAC2-inhibiittori.
-Keitä olette? Päästäkää! -Äkkiä, hän on vahva.
-Tulossa. Voitko hidastaa? -Meitä ei saa yhdistää paikkaan.
-Rauhoitu, Kathryn! -Miten tiedät nimeni?
Kuuntele... Mieheni oli lennolla. Hän on FBI-agentti.
Hänen laitteensa piti pelastaa minut...
-Hiljaa. Valmistan inhibiittorin. -Miten mies kestää häntä?
-Oletko siellä, pomo? -Hän ei kuule sinua.
-Niistä G-voimista ei voi selvitä. -Joidenkin mielestä voi.
Ambulanssi oli varmaan meidän.
He tiesivät, milloin ja minne kone putoaa.
Johtaja olisi määrännyt elvyttämään hänet ja Bishopin.
Kokeile kännykkää.
-Haloo? -Kuka siellä?
-Huolehtikaa vaimosta, tulkaa pian. -Elääkö hän?
Hoitakaa omat sotkunne, puhutaan sitten.
-Pannaanko hänet vuoteeseen? -Ei tarvitse kuiskata, ei hän kuule.
Ei ainakaan tämän jälkeen.
-Onko sinulla muisti-inhibiittori? -Kaikilla lääkärimatkustajilla on.
-Paljonko hän unohtaa? -Suurimman osan eilisestä.
-Herää aikamoisessa krapulassa. -Hae kengät ja auta Philipiä.
-Kylläpä heillä oli hauska ilta. -Paljonko pitää juoda, että muisti menee?
En tiedä, käytän vain heroiinia.
Varmaan paljon.
Laske ase, emme ole uhka.
-Kuka olet? -Matkustaja D13.
-"D"? -Se tarkoittaa lääkäriä.
-Nimeni on myös Derek. -Luulin, että hoidatte vain valtionpäitä.
Niin aluksi. Nykyään pelastamme kenet vain johtaja haluaakaan pelastaa.
Työ on jo aloitettu.
-Selviääkö hän? -Jos saamme tilan vakaaksi.
Tukimme verenvuodon ja vaihdamme pari elintä.
Toivottavasti voitte luovuttaa elimiä.
Tietysti.
Sitten ehkä.
Grant?
Missä olet?
Töissä.
Mitä eilen tapahtui? Kuinka paljon joimme?
Minä en paljoa. Sinulla meni lujaa. Forbes ja minä olemme...
Näyttää paremmalta.
Ulkopuolelta.
Se on helppo osuus. Vammat ovat sisäisiä. Aivot, keskeiset elimet...
-Kesti koko yön saada hänet vakaaksi. -He eivät näytä tekevän mitään.
-Suurin osa tehdään nanotekniikalla. -Grafeenilla?
Noin edistynyttä en ole ennen nähnyt. Muuten hänellä ei olisi mahdollisuuksia.
Aina naniititkaan eivät riitä.
-Minun pitää lähteä vähän asioille... -Minne menet?
Lentokentälle. Jos hän ei lentänyt, auto ei voi olla siellä.
Aivan, mene.
No niin, 0115. Sinun vuorosi.
Olen valmis, Derek.
Se on jo vähän kasvanut, mutta sen pitää kasvaa sisäisesti.
-Leikkaatteko minut? -Emme, se löytää kyllä tiensä itse.
-Ei kuulosta hyvältä. -Eikä tunnu. Käy makuulle.
Tämä sattuu paljon.
Oletko kentällä?
K:n kanssa pankissa. Tässä voi kestää.
-Valmistaudun. -Hyvä on, mutta sinun ei tarvitse.
Hän on tiimini vetäjä, en kysynyt lupaasi.
Tännekö maksetaan?
Ajokortti ja rekisteriote.
Aivan, ne ovatkin...
Haen auton kaverin puolesta.
-Auto on rekisteröity FBI:lle. -Kaverini on siellä töissä.
-Ulos autosta. -Miksi? Minulla on avain.
-Grant MacLaren... -Luit nimen paperista. Ulos autosta.
Käänny ympäri.
Anteeksi, en nyt ehdi.
Avaisitko puomin?
Lisään kolmannen tason naniitteja.
En ole koskaan nähnyt tällaista.
-Voitko hyvin? -Ehdottomasti.
Katsotaan, pitääkö haima vaihtaa.
Imu.
Mitä hittoa?
Kohta valmiita. Kylpyhuoneet ovat kunnossa.
Keittiöstä tulee hieno!
Kohta tämä tuntuu jo kodilta.
-Onko imuri rikki? -Ei, se imi sohvan alta jotain.
Tässä.
Hupsista...
-Älä minuun katso, sinun syytäsi. -Onkohan siellä liivitkin?
Vielä pussi verta.
Minä haen.
Oletko täällä?
Mitä?
-Olet hiljainen. -Mietin.
-Ettet enää surffaa? -Osittain.
Lomalla alan aina miettiä, mitä voisin tehdä elämälläni.
-Kuten mitä? -En tiedä.
Isä oli poliisi, minä FBI:ssä. Mielikuvituksen puutetta.
-Sinähän rakastat FBI:tä. -Pidän siitä.
-Olet tosi hyvä. -Niin ainakin sanon.
Ehkä olet valmis uuteen haasteeseen, joka ei liity työhösi.
-Ei kai taas vauvakeskustelua? -Sanoinko muka jotain?
Näen silmistäsi, mitä tarkoitat!
Hitto.
Rengas puhkesi.
Miten hän voi?
Murtumia kylkiluissa, verenvuotoja rintakehässä ja keuhkoissa.
Ihan sama. Miltä näyttää, selviääkö hän?
On liian aikaista sanoa. Olemme vasta alussa.
-Hänellä on myös ongelmia sydämessä. -Mitä?
-Se on vaurioitunut, ei voi korjata. -Johtaja lähetti heidät tänne siksi.
Johtaja ei ole erehtymätön. Lääkärit ovat kaikkien aikojen parhaat.
Löysitkö?
-Mitä? Ai, joo. -Kiitos.
-Voisinpa auttaa. -Sinähän autat.
Olisit ihan hukassa ilman minua.
Niin olisinkin.
Poliisista soitettiin. Pysäköinninvalvoja ilmoitti autovarkauden.
-Rekisteri vastaa Macin autoa. -Eikä? Tekstasin hänelle juuri.
Ehkä hän ei vielä tiedä.
Soititte agentti Grant MacLarenille...
ETSI AJONEUVO
-Haloo? -Walt tässä. Onko Mac siellä?
-Hänen piti olla siellä. -Ei, käsitin siis väärin.
-Anteeksi häiriö. -Odota...
LADATAAN AUTOKAMERAA
Hei vaan...
TULOSTA
Missä olet? Autosi on varastettu.
Paska.
-Hei. Et näytä hyvältä. -Kiitos.
-Olen tosissani. -Huomaan.
Lepäisit hetken.
-Kuulkaa... -Mitä nyt, Philip?
-Ongelmia. Tarvitsen kyydin. -Koska?
Heti.
Selvä. Koeta kestää, tulen heti.
Kerro lääkärille.
Derek? Hänhän sanoi, että sattuisi.
Voit saada lääkettä.
Vähän kipua hyvän asian puolesta...
Paljon kipua...
Auta Philipiä, olen kunnossa.
Haima on kohta korjattu.
Hyvä, mutta ilman normaalia hermotoimintaa hän ei tule kuntoon.
No niin, sitten ammutaan.
Seiso niin paikallasi kuin voit.
Vedä liipaisimesta varovasti mutta päättäväisesti.
Laukaus tulee yllätyksenä.
-Hengitys pitäisi... -Yllätys!
-Vakavasti nyt! -Näytän miten vakavissani olen...
-Piippu alas. -Omakin piippusi.
-Sinun ei tarvitse tehdä tätä. -Haluan, pidän vaarallisuudesta.
-Vaarallista se onkin. -Yritän vielä kerran.
No niin...
Tähtää ja vedä varovasti liipaisimesta.
-Herranjumala, minä ammuin! -Vielä kaksi laukausta.
Katso mokomaa! Viisi laukausta, ja maalitaulu on vahingoittumaton.
-En pidä siitä, että pidin tästä. -Ei tarvitsekaan.
-Pidän siitä, että pidän sinusta. -Vain pidät?
-Pidän tosi paljon. -Hain jotain muuta sanaa.
-"Haluan?" -En ajatellut sitä.
-"Tarvitsen?" -Vielä parempi.
-"Nyt?" -Paras tähän mennessä.
Tarkista nämä kasvot.
Tämä kaveri vei Macin auton.
Se on Philip Pearson.
Partnerisi pyysi hiljan tarkistamaan hänet.
-Oletko varma? -Joo, MacLaren kävi hurjana.
En unohda näitä kasvoja. Se on Philip Pearson.
Entä jos kadumme joskus sitä, ettemme hankkineet lapsia?
Kadutko vai pelkäätkö, että voit katua?
-Ehkä pelkään. Entä sinä? -En kommentoi.
Emme ole puhuneet tästä aikoihin. Me vanhenemme.
Älä muuta sano.
Uusi teknologia pystyy ihmeisiin.
Sinusta tulisi hyvä isä.
-Unohdatko, miten rankkaa meillä oli? -Tarkoitatko minulla?
Meillä kesti pitkään päästä siitä yli.
Tiedän.
-Teen töitä 60 tuntia viikossa... -Ymmärrän.
Minä vain...
Pelkään, että niin käy taas...
-Tiedän. Minä vain... -Tiedän.
Olet myöhässä.
Beth.
Macin auto löytyi sivukujalta, epäiltyä ei näy.
-Tuovatko he sen? -Eivät vielä.
-Et vastaa puhelimeen. -Anteeksi, on kiire.
-Tiedätkö, missä hän on? -En vielä.
Hän ei ole kummankaan meistä kanssa, vaikka molemmille väitettiin toisin.
Aivan. Lähdetkö kävelylle?
-FBI-agentin pitää aina joskus kadota. -Miksi pitää valehdella?
-Tiedämme vain auton varastamisesta. -Mitä?
-Olen täällä, missä sinä? -Kujalla korttelin verran etelään.
-Poliisit ovat lähellä. -Selvä, tulen.
Poliisi lännessä.
Jestas!
Anteeksi! Kaadoin kuumat kahvit päälleni.
Ai, olenko tiellä?
Anteeksi!
Hetki.
Siistiä.
MacLaren.
Minä hoidan.
Selvä, tulen.
Hyvä, yksin tähän menisi ikuisuus.
Miten asiakkaat aina tietävätkin, mitä materiaaleja meillä ei ole?
-Nytkö? -Kaikkia tarvitaan.
-Minä olen varannut sinut. -Tiedän. Anteeksi.
-Anteeksi. -Mitä minun pitäisi tehdä?
-Älä vastaa puhelimeen. -Sitten en saa palkkaa.
Sillä kustannamme kaiken.
Olet oikeassa. Olen iloinen, että saan ylipäänsä tavata sinua - -
- ja kiitollinen ylläpidostasi.
-En tarkoittanut sitä. -Tarkoitithan.
Mene vain töihin.
Mitä minun...
Tämä selittääkin, miksi GPS katosi.
Näyttääkö jokin oudolta?
Ei.
Mikään ei viittaa kamppailuun.
-Sitä en tullut edes ajatelleeksi. -Anteeksi, ammattitauti.
Arvaa, mikä on oudointa? En ole kovin yllättynyt.
Miten niin?
Olen alkanut kyseenalaistaa asioita, joihin ei pitänyt liittyä mitään mystistä.
Kuten puolisoani.
Ehkä olen menettämässä järkeni.
Et ole.
-Minäkin olen huomannut jotain. -Niinkö?
Pikkuasioita. Hän on yhtäkkiä parempi ampuja.
Hän on yhtäkkiä parempi monissa asioissa.
Mutta ei todellakaan squashissa.
Eilen illalla...
-Mitä tapahtui? -Siinä se. En oikein tiedä.
Kun heräsin, keittiössä oli kaaos. Se oli täynnä tyhjiä viinipulloja, -
- mutta en muista juhlineeni.
Saatamme ottaa lasin tai pari, jos hän tulee ajoissa kotiin, mutta...
Hän kirjoitti aamulla viestissä, että minulla "meni lujaa".
-Osaat olla aika hauska muutaman jälkeen. -En muista juoneeni mitään.
Herätessä oloni oli kyllä krapulainen, -
- mutta en ole koskaan menettänyt muistiani.
Varsinkaan tiistai-iltana kotona.
Kuin elämäni olisi horjahtanut ilman syytä.
Ehkä sinulla on vain stressiä.
-Vien sinut autollesi. -Etkö hullujenhuoneelle?
Se ei ole yhtään matkan varrella.
He etsivät minua. Pidän Forbesia silmällä.
Pidä häntä.
-Pihdit. -Sideharso.
Emme voi enää odottaa.
Veitsi.
-On aika. -Aika...
-Hyvin se menee. -Aika alkaa näyttää joelta...
Vaikka heittäisi kuinka ison kiven, vesi löytää aina tiensä sen ohi.
-Ei optimaalista, mutta emme voi muuta. -Ja se virtaa vain...
-...kuin kiveä ei olisi ollutkaan. -Olisi aika.
-Mitä puuhaat? -Miltä näyttää?
-Anna olla. -Minusta näitä ei kannata pitää esillä.
Syytätkö siitäkin, että halusin huoneen kuntoon ennen synnytystä?
En, älä viitsi.
-Anna olla, minä haluan hoitaa tämän. -Lepäisit.
-Olen kyllästynyt lepäämään. -Minä vain vähän raivaan.
-Jos haluat auttaa... -Miksi?
Emmekö enää yritä?
Siinäkö se oli?
Se riitti?
-Pysähdyt aina ovelle tuijottamaan. -Tein niin ennenkin.
Se oli eri asia, ennen kuin menetit lapsen.
Me menetimme lapsen. Ei se tapahtunut vain minulle.
Olet oikeassa.
Minä olin menettää sinut.
Olin kokonaisen päivän ja yön yksin sairaalassa, -
- enkä tiennyt, selviäisitkö.
Surin lasta, mutta ajatuskin sinun menettämisestäsi - -
- oli paljon pahempaa.
Olen pahoillani, jos se tekee minusta itsekkään paskiaisen, mutta...
Raivaan vähän tavaroita.
-Hän on ollut meihin yhteydessä tänään. -Jos sinäkään et tiedä...
Emme tarkkaile koko ajan toistemme menemisiä.
-Auto varastettiin, eikä hän vastaa. -Selvitämme tämän kyllä.
Kerron heti, kun kuulemme jotain.
Kiitos, Walt.
-Forbes. -Hei, Beth tässä.
-Löysin jotain Maciin liittyen. -Okei, tulen ylös.
Kathryn...
Kyllä. Ja ei.
Ymmärrätkö?
-Nämä eivät ole minun muistojani. -Eivät niin.
-En ole Grant MacLaren. -Et. Ja kyllä olet.
-Nämä ovat hänen muistojaan. -Vain kirkkaimmat sirpaleet.
Hajanaisia ja sekalaisia häivähdyksiä - -
- isäntäsi tietoisuudesta.
-Normaalisti et pääsisi niihin käsiksi. -Miksi nyt?
Olet lähellä kuolemaa.
-Tunnen sen. -Yritämme pelastaa sinut.
Tuhannet naniitit korjaavat vammojasi - -
- otsalohkossa ja muualla kehossasi.
Tietoisuutesi pääsi pakenemaan näihin muistoihin.
-Näytä lisää. -Ei ole muuta.
Siinä on kaikki, mitä hänestä on jäljellä.
Rakastin sinua paljon.
Hän rakasti.
Nämä ovat hänen muistojaan, eivät sinun.
Miksen huomaa eroa?
Menen aorttaan.
No niin. Veitsi.
Kudokset näyttävät hyvältä, mutta se värisee.
Pannaan paikalleen.
Katso sähköpostisi. Löysin Macin GPS-tiedot.
Kaikki MacLarenin sijainnit 1,5 kuukauden ajalta.
-Merkkasin pari kiinnostavaa paikkaa. -Hyvä.
Katsoin vielä Philip Pearsonin tapausta. Ray Green oli hänen asianajajansa.
-En ylläty. -Hän osti autotallin radan varrelta.
MacLaren on käynyt siellä.
-Siinä näet. -Paska!
-Hankin kotietsintäluvan. -Paska! Meidän on lähdettävä.
-Mitä? -MacLarenin kollega tulee.
-Tiedätkö, mitä he tekevät? -Tehtävä on tärkein.
Voin hakkeroitua ja hidastaa luvan saamista parilla tunnilla, -
- mutta lopulta hän tulee.
-Miksi juuri nämä muistot? -Ehkä sattumalta.
Ehkä ne ovat riittävän vahvoja.
-Mitä tapahtuu? -Aika lähteä.
-Minne? -Se nähdään pian.
-Tuletko sinä? -En.
Ja kyllä.
-Ei vastausta. -Uusi lataus.
Valmis!
-Uudestaan! -Lataus! Valmis!
Soititte agentti Grant MacLarenille...
Jessus, Mac.
Haloo?
Voinko olla avuksi?
Etsin Philip Pearsonia.
-Ketä? -Pearson. Tiedän, että hän on täällä.
Kuka sinä olet?
Erikoisagentti Forbes, FBI:stä.
Sitten haluan nähdä luvan.
Miksi en ottaisi sinua mukaan?
Olen hakkeri, en voi tehdä mitään vankilasta.
Mac?
-Katso nyt, mitä sait aikaan. -Mitä täällä tapahtuu?
Jotakuta pitää muistuttaa työskentelytavoistamme.
-Teetkö hänelle töitä? -En, hän tekee minulle.
-Hän näyttää unohtaneen sen. -Halusin osoittaa haavoittuvaisuutesi.
Turpa kiinni. Pearson on yksi nimettömistä lähteistäni hakkerijutussa.
Lupasin pitää hänet ulkopuolella, jos hän alkaisi noudattaa lakia.
-Todistin, että saisin autosi vietyä. -Ei sinulla ole edes ajokorttia.
-Voin tehdä sellaisen. -Hänestä elämäni on hakkeroitavissa.
-Ette ole turvassa. -Jo riittää.
Kiitos, kun vihjasit autosta. Keksin heti, kuka oli takana.
-Mikset soittanut? -Etkö saanut viestejäni?
Tekstasin kolme kertaa.
Anteeksi. Ohjasin ne muille teille.
-Osoitin olevani oikeassa. -Perun ratsuväen. Kaikki etsivät sinua.
-Sinuun ei saatu yhteyttä, autosi vietiin! -Kuuletko, mitä hän sanoo?
Tein teille palveluksen, ettekö tajua? Suojauksenne on paska.
-Sinäkin olet helppo. Hintani ei ole paha. -Ellet olisi hänen lähteensä...
-Anteeksi, en tiennyt mitään. -Minulla on parempaakin tekemistä!
Hyvitän tämän sinulle.
Älä minusta välitä. Soita vaimollesi.
Walt...
-Hintani ei ole paha? -Improvisoin!
-Onnistuimme. -Minua pyörryttää.
-Riittää. -Naniitit eivät ole valmiita. Lepää.
Otanko sairauslomaa?
Lepää ainakin kaksi tuntia, ettei sinulle jää arpia.
Ei seksiä 36 tuntiin, ennen kuin naniitit ovat lähteneet elimistöstäsi.
Yritän pidättäytyä.
-Kiitos. -Ei mitään.
-Saanko minäkin naniitteja? -Valitettavasti vain johtajan käskystä.
-Huomenna on koulua! -Onnenpekka.
Lennämme toiselle puolelle maailmaa pelastamaan sadistisen diktaattorin.
Miksi?
Hän on ilmeisesti muita vaihtoehtoja parempi.
-Oli ilo työskennellä kanssasi, 3569. -Samoin.
Mene lepäämään.
Jos voimme tehdä jotain...
Ei se mitään. Ymmärrän.
Pärjäilkää.
Kat?
Huhuu?
Kat?
Oletko kotona?
-Siellähän sinä olet. Yritin soittaa. -Suljin puhelimen.
-Nyt tiedät, miltä se tuntuu. -Anteeksi.
Katsoin sitä koko ajan saadakseni tietää, oletko hengissä.
Tuntui hyvältä sulkea se.
Tämä on oikeastaan hassu tarina. Oma lähteeni varasti autoni.
-Sitten hän hakkeroitui puhelimeeni... -Säästä se huomiseksi.
Minua väsyttää, menen kylpyyn.
Haluatko, että pesen selkäsi?
Tekstitys: Kalle Keijonen