EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Vänta lite. -Din latmask.
Jag måste ta det här.
Hayes. Ja.
Ingen fara.
Manning brukar gå på om etik och miljö, men han ger alltid med sig.
Konferensen är ren formalia.
Pipelinen kommer att byggas som planerat.
Vi är klara till lunch och hinner till golfbanan efteråt.
Jag svettas som en gris. All den här träningen tar död på mig.
Var inte fånig.
Det är inte det du kommer att dö av.
Hjälp!
Hjälp mig någon!
Hjälp!
Det luktar gott.
Finmalet och ekologiskt.
Det låter snobbigt, men smakar ännu snobbigare.
Tack.
Ingen orsak.
-Är allt bra? -Ja.
Nej, det är bara...
Vad då?
Jag kan nog inte fortsätta så här.
Med vad?
Att du bor här hos mig.
Ingen fara. Jag har pratat med din chef.
Det handlar inte om jobbet... Har du pratat med min chef?
Ja, jag löste det.
Vad skulle du säga?
Att låtsas som om det är nåt som det inte är.
Jag säger att det är platoniskt, men -
- om jag ska vara ärlig mot mig själv...
Det gör inget.
Jag tror att det kanske -
- vore bäst om du hittar ett eget ställe.
Jag visste inte... Det sista jag vill är att göra dig upprörd.
Du måste till jobbet.
Oroa dig inte för mig, jag hittar nåt.
Du måste inte flytta redan i kväll.
Det är lugnt. Jag förstår.
Gör du det?
-Men jag har planerat middag... -Det är ingen fara, David.
Det är bara att...
Du borde gå till jobbet nu.
Ursäkta. Är det nåt problem?
Ja, det är det.
-Vad händer mellan dig och Carly? -Carly?
Låtsas inte ovetande, då blir jag arg.
Just det. Och då vet vi ju hur det går...
Jag rekommenderar att inte pröva det med mig, särskilt inte här.
Oss män emellan...
Jag och Carly grälade, vi separerade, du har roat dig med henne...
Roat mig?
Jag har sett dig där.
Hon är mor till mitt barn. Jag vill lappa ihop vår familj.
-Om du står i vägen... -Det är du som står i vägen. Jag ska ner.
-Tycker du det här är roligt? -Nej, patetiskt.
Jag talade med Carly Shannon i jobbet.
Blåmärkena talade ett tydligt språk.
-Olyckor händer. -Nej, inte nu längre.
Vet din fru att du träffar en yngre kvinna?
Om du var smart skulle du fatta -
- att Carly inte vill ha en våldsam försupen nolla och lämna henne i fred.
Jag tar nästa hiss.
Har du ingen high school-examen?
Jag har klarat GED-provet, men väntar bara på det formella resultatet, mr Donald.
Du kan säga Hank.
Har du någon erfarenhet av trädgårdsplanering?
Nej, men jag lär mig snabbt.
Det här är inte sexistiskt menat -
- men det är ett krav vi ställer här. Ta inte illa upp.
Vad då?
Kan du lyfta den där säcken?
-Var vill du ha den? -Där den låg.
Kom hit i morgon bitti, så får vi se vad du går för.
Jag kommer hit till klockan sex.
Visst, men alla andra börjar sju.
Det blir bra, Hank.
Sätt dig, stjärnan.
De ringde från skolan. Din mamma var inte här, så jag fick ta det.
Du har missat ännu ett prov.
Du är avstängd i en vecka.
-Jag förstår. -Det tror jag inte.
Lärarna vill inte ha dig tillbaka. Du får ingen examen.
-Jag kan göra dem i efterhand. -Du har missat för många.
Vi har beslutat att sätta dig på militärinternatskola.
-Skickar ni iväg mig? -Åtta månader.
Då kan du få upp betygen. Lär dig ta ansvar och sök till college igen.
-Det måste vi nog prata om. -Det är inte du som bestämmer.
Gary...
Ska vi inte prata mer?
Gary!
FBI PERSONAKT
Vad fan?
HA DEN ALLTID MED DIG
Den är både digital och mekanisk.
Avancerad, bygger på vår teknik.
Det hoppas jag, den låg ju i min bil.
-Inget gränssnitt? Ingen signal? -Det är det jag undersöker.
Jo, den är definitivt fjärrstyrd.
Jag kanske kan... Nej, helvete!
Om jag har en proxy... Nej, idiotiskt!
Om det är nåt du inte är...
Förlåt, chefen, jag tänker inte klart.
Om du behöver nåt för att funka, ska jag inte hindra dig.
Jag måste försöka i några timmar till.
-Det är tufft att hålla sig ren. -Hur kan jag hjälpa dig?
Jag får faktiskt hjälp, i en stödgrupp.
-Min kompis Ray tog med mig. -Kompis? Vad bra.
Går det att scanna den för att se vad som finns i?
Om inte det här funkar måste jag försöka forcera mjukvarulåset.
Lådan är isolerad. De vill inte att du ska veta vad det är.
Vad ska jag göra med den mer än att ha den med mig hela tiden?
Direktören måste ha en plan.
Det har jag hört förut.
-Kan jag hjälpa er? -Har ni tid ett ögonblick, mrs MacLaren?
-Angående vad då? -Ingen fara, det gäller en privatsak.
-Hallå? -Hej. Förlåt, väckte jag dig?
-Det är ingen fara. -Vad bra.
Jag ville bara berätta när jag ska vara hemma i dag, -
- om du vill hämta dina saker.
Inte för att du behöver hjälp, men om du behöver det så kan jag hjälpa till.
Eller så kan jag hålla mig borta, om det är bättre.
Du får gärna vara där, om det inte är till besvär?
Nej, inte alls.
-När är du där? -Jag kan vara här hela dagen.
-Okej, då ses vi i eftermiddag. -Okej.
Hej då.
God morgon, 3468. Jag ska berätta om ert uppdrag.
-Och du är? -3112. Du kan köra.
Målet är kongressledamot Bishop.
-Målet? Vad innebär det? -Det var det budbäraren sa.
Bishop sitter bredvid er i första klass, 1A och 1B.
-Det är i dag. -Blir det problem?
Nej, men...
Jag har aldrig flugit förut.
-Ska jag ha bagage? -Du har ju lådan. Det räcker.
Du klarar dig igenom säkerhetskontrollen och den öppnas när det är dags.
-Lite mer måste jag få veta. -Jag vet inte mer.
-Kan du skjutsa mig dit jag ska? -Du vet väl att jag är FBI-agent?
Några kvarter till, bara.
God morgon. Jag vet att jag är tidigt, men jag tänkte...
Carly... Våra behov har förändrats. Vi har inget jobb att erbjuda.
-Tänk gärna på mig om nåt dyker upp. -Vi kommer aldrig att få det.
-Varför inte? -Det vet du.
Nej, det vet jag faktiskt inte.
-Jag skulle verkligen behöva... -Ett brottsregisterutdrag visade allt.
Misshandel av polis.
-Du förstår inte, han är mitt barns far. -På vilket sätt gör det saken bättre?
På 2000-talet finns det nåt som heter Uber.
Det är min fru, ursäkta mig.
-Var är du? -På väg till flygplatsen.
-Vi måste prata. -Inte nu, jag ska eskortera nån till D.C.
Vi ska åka klockan 13.30.
-Ska du åka? -Bara en natt, jag ringer så fort jag...
-Kath? -Du slapp åtminstone döda henne.
Vad fan menar du med det?
Jag är på väg till en begravning. Vad tror du att jag menar?
Du kan stanna här.
Förlåt, jag försöker.
-Känns det okej? -Behandlingen hjälper.
-Hur länge har du hållit på? -Några veckor.
-Och det funkar? -Det håller anfallen i schack.
Jag vill bara köpa lite tid.
Jag beklagar.
-Direktören gjorde misstag med oss båda. -Du borde inte ha varit ensam i det här.
-Jag har bara tänkt på mina problem. -Jag har fått hjälp.
Av David. Han tappade ryggmärgsvätskan jag har använt till att göra serumet.
Han klarar av det och -
- han bryr sig om mig.
-Han kastade väl ut dig? -Så var det inte.
Hur går det?
Jag har svårt att förstå varför vissa växter är viktigare än andra, -
- men jag gör det ni bad om.
Vi behöver prata. Jag vet att mycket har förändrats mellan oss.
Du slog mig och nu skickar ni iväg mig till militärinternatskolan.
-De förändringarna? -Sen du slutade spela.
-Sen jag fick hjärnskakning? -Det jag menar är...
Alla söner kommer nån gång att ta ner sin far från piedestalen, och ser honom...
Som den han egentligen är?
Precis. Den killen.
-Ja. -Jag vill bara säga, oss killar emellan...
Förlåt för att det gått snett mellan oss, men jag gör mitt bästa.
Just det...
Du behöver inte hålla på längre.
Din mamma sa åt mig att göra det medan hon åkte till sin syster.
Gary...
-Är det golf sen? -Klockan 13.
Vi kanske kan titta på den tillsammans.
Nu så, ett ögonblick.
Vad är det, Carly?
Står det "polismisshandel" på mig i brottsregistret?
Det kanske var när du slog mig och tog min bil.
-Hur många gånger har du slagit mig? -Eller när du sparkade mig i skrevet.
-Ett vittne måste ha anmält det. -Nån vill säkert lyssna på mig.
De vet att jag är en bra familjefar.
Vad vill du?
Jag vill ha oss tillbaka. Min son och min familj.
Jag ska avslöja en hemlighet, Jeff.
Den där kvällen när du drämde mitt huvud i köksbänken...
-Jag skulle ha dött. -Vad menar du?
Jag skulle ha öppnat lådan och fått fram pistolen -
- men du var för stark och för snabb.
-Pistolen avfyrades och jag blödde ihjäl. -Vilken jävla smörja.
-Du behöver hjälp, Carly. -Det jag behövde var ett jobb.
Du berövade mig den möjligheten.
-Är du där, Philip? -Vad är det, chefen?
Jag lämnar stan. Jag fick ett uppdrag av en resenär.
-Var ska vi ses? -Jag ska flyga till D.C., ensam.
Ni kan inte kontakta mig när planet når 6000 meter, vilket är skrämmande i sig.
Jag återkommer när vi landat vid 18.30.
-Det säkraste sättet att färdas. -Fastspänd i en stol uppe i luften?
- God kväll. - Hej.
-Hej. -Mr MacLaren, direkt till höger här.
Hej, välkommen.
Längre ner i gången.
Ursäkta mig.
-Ska jag lägga upp det åt er? -Nej, jag vill ha det hos mig.
Hej, välkommen. Längre ner till vänster.
Hej, mr Bishop.
- Direkt till höger här. - Hej!
Du behöver inte resa dig.
-Ursäkta mig. -Javisst.
-Vilken dag... -Ja, samma här. Jag heter...
Ursäkta mig. - Det är jag, Jim. Jag sitter på planet nu.
Jag gick precis från begravningen. Det var vackert.
Ja, jag är beredd. Det vet du.
Jag har pratat med styrelsen, Hayes död ska inte påverka.
Vi skriver på avtalet, så har vi snart pipelinen på plats.
Vi ses i D.C. Hej då.
Ingen fara.
Mac?
Det här är specialagent Grant MacLaren, lämna ett meddelande efter pipet.
Hej, det är jag.
Jag skulle behöva prata med dig om Jeff.
Han saboterar hela min identitet.
Du är den enda som kan hjälpa mig.
Det borde vara luftigare i första klass.
Jag har inget att jämföra med.
-Första gången? -Ja.
Det är likadant uppe på 10000 meter, samma papperstunna väggar.
-Papperstunna? -Ta det lugnt.
Det är större risk att bli uppäten av en haj än att krascha med flyget.
Tur att vi slipper havet.
-Kan ni stänga av er telefon? -Jag är kongressledamot.
Trevligt att ha er här, men ni måste ändå stänga av den.
Väl uppe har ni tillgång till wi-fi.
Man har inte många förmåner kvar längre.
Första raden.
-Vad jobbar ni med? -FBI, specialagent Grant MacLaren.
Ted Bishop. Det borde jag ha sett på kostymen.
Jag skojar bara.
Då har ni väl hört talas om Hayes död?
-Ja, det ligger hos oss. -Vad bra.
-Nu är det dags. -Vad bra.
Du sa att jag behöver hjälp. Jag behöver hjälp med vår son.
-Nu? -Se det som en möjlighet till försoning.
Jag tänker inte vara barnvakt varje gång...
Jag ska på jobbintervju. Jag får säga som det är redan från början.
Så får vi se hur det går. Nu har du chansen att lappa ihop vårt förhållande.
Hej, stora grabben.
-Hur lång tid behöver du? -Umgås med din son i stället.
Så får du se hur det är.
Hördu... Nu ska du få hänga med pappa en stund.
Vi kan köpa glass, spela Space Kabob.
Skjuta lite... Jag skojade bara.
Hej. Kom in.
Jag har inte packat nåt än, jag visste inte vad du ville ha.
Jag har inte så mycket saker.
-Jag tänkte mer på mina grejer. -Jag ska inte ta dina saker, David.
Jag behöver ju inte allt det här. Har du nån vattenkittel?
Det måste ju alla ha till -
- teet.
-Ta den, jag insisterar. -Okej.
Det här...
Det här är mycket svårare än jag trodde.
-Ja, det är svårt för mig med. -Är det?
Är det verkligen möjligt, Marcy? Det känns som att jag håller på att dö.
-Vad är det? -Ingenting.
Du tänkte säga nåt.
Tack för kitteln.
Det var inte det. Berätta vad du tänkte säga.
Jag är döende.
Menar du att du känner likadant?
Jag känner likadant, men...
Det var inte det jag menade.
Nej.
Anfallen som du hjälpt mig behandla, de är bara symtom.
-Det här är alldeles för mycket. -Vi har bara köpt mig lite mer tid.
Jag har inte så långt kvar.
Och du tänkte ge dig av?
Du ska inte behöva gå igenom det.
Vad har jag sagt om att göra saker ensam?
Förstår du hur jag skulle ha mått av det om jag hade kastat ut dig?
När?
Inte i dag.
-Jag kan hacka mig in och radera det. -Det duger inte.
-Jag behöver MacLarens hjälp. -Han skulle höra av sig när han landade.
Okej... 13.30 i D.C?
Flight 329 till Washington har precis lyft.
329? Nej, nej, nej...
-Nej, nej, nej... -Vad då?
-Vi har fått problem, Marcy. -Det är uppfattat.
Vad är det som är uppfattat?
Det är mycket vackert väder här på en av landets svåraste golfbanor.
Tiger är här och likaså Danny Willett...
Trevor, vi har fått problem.
Uppfattat.
-Banan ser ut att vara i fin form. -Det är den.
Det går visst riktigt snabbt.
-Ursäkta mig, jag måste gå på muggen. -Javisst.
Kat! Vad gör du här?
Förlåt, Grant, det här är ju jättepinsamt.
Jag trodde att du skulle vara med en kvinna.
När jag såg dig prata med mannen förstod jag...
Det här är kapten, vi har kommit in i ett turbulent område.
Återgå till era platser och spänn fast er.
Jag jobbar ju!
En polis kom hem till oss i morse och sa att du ligger med hans fru.
-Va?! -Han hade sett dig hemma hos henne.
-Ni måste sätta er. Nu! -Jag är FBI-agent.
Jag är flygvärdinna. Gå och sätt er, jag tänker inte säga det igen.
Vi kan prata sen, Grant. Gå, du.
Det är ingen fara, oroa dig inte.
Är det nån som hör mig?
Det är Mac, är det nån som hör mig?
Hör du oss, chefen?
-Planet har inte sjunkit tillräckligt än. -Är det nån som hör mig?
Ja, är allt bra?
Nej, vi sjunker...
Har lådan öppnat sig?
Nej, inte än.
Vad vet du om den här flighten?
Jag insåg inte att det var din flight förrän det var för sent.
329 till Washington kraschar klockan 14.53 i dag.
-Några överlevande? -Alla 141 ombord dör.
-Nu ångrar du dig väl? -Det är kapten igen.
En av våra mätare har reagerat.
Säkert ingen fara, men vi vänder tillbaka.
Ska de vända? Jag måste vara i Washington vid 16.
Känner du lukten? Vad är det för nåt?
Litiumbatterier i bagageutrymmet börjar brinna.
-Hur kraschar det? -De försöker vända om, men hinner inte.
-Hur förhindrar jag det? -Säg åt piloten att ni måste stiga.
-Sätt er ner nu! -Säg åt piloten att stiga!
-Det är rök i kabinen. -Det går hål på lastutrymmet.
Ursäkta...
-Det är för sent. -Det måste vara mitt uppdrag att...
Avvakta.
RÄDDA BISHOP
Grant! Vad är det som händer?
-Vad fan gör du? -Jag har ett uppdrag.
Hur får jag fältet att skydda fler än två personer, Trevor?
-Vem är Trevor? -Det kräver enorm kraft.
-Vad är det där? -Var tyst.
-Det var därför du inget fick veta. -Vad menar du?
Fortsätt försöka.
Direktören visste att du skulle försöka rädda alla. Det går inte.
Jag försöker inte rädda alla, jag vill rädda min fru som överraskade mig.
Det handlar om tre personer. Det måste finnas en lösning.
Avvakta.
-Han kommer att behöva återupplivas. -Jag vet.
Varken frun eller MacLaren står med, de har redan strukits.
Av vem då? Ingen av oss har ju fått det här uppdraget.
Vi improviserar, men det verkar inte framtiden uppskatta.
Mac är i knipa, vi vänder inte om!
-Vad är det som händer? -Det brinner i lastutrymmet.
Vi kommer att klara oss, men du måste göra precis som jag säger.
Vi har en mindre brand i lastutrymmet.
Brandsystemet tar hand om den, men vi går ner för säkerhets skull.
-Titta på mig. Planet kommer att störta. -Herregud.
Men jag har den här, den skapar ett energifält -
- som skyddar oss genom kraschen och mot vrakdelarna.
-Jag kommer att dö. -Nej, vi ska inte dö.
-Ja? -Vem pratar du med?
Jag har kontrollerat siffrorna, inte en chans att den håller för tre.
Vi måste försöka.
Nej, till och med två är på gränsen med tanke på nedslagsvinkeln.
Vi kan tyvärr inte rädda henne.
Vi förbereder för nödlandning.
Vi har fem minuter på oss, så det är viktigt att ni lyssnar.
Fem minuter.
...längst ned så att dörren glider upp.
Nu är det dags.
-Spänn fast er! -Försök inte stoppa mig, är du snäll.
-Kom nu. -Jag ska ingenstans med dig.
Alla här ska dö i dag, men du ska av nån anledning klara dig.
Var ödmjukt tacksam och res dig innan jag släpar hit dig.
Vi hinner inte till flygplatsen, vi kommer att nödlanda.
När jag säger till ska ni inta den position kabinpersonalen lärt er.
Tack.
Vad gör du?
-Sätt er! -Vart ska du, Grant?
...håll om benen med armarna.
Om ni inte kan inta positionen, -
- korsa handlederna och placera dem på stolsryggen framför er.
Barnen ska luta sig framåt...
Sätt dig här.
...och hålla om benen.
-Var lugn, så går det bra. -Jag tror dig nog inte.
Det spelar ingen roll, bara du gör som jag säger.
-Philip... -Ja?
Berätta om olyckan.
De förlorar snart kontrollen på grund av brandskador -
- och planet kraschar på fältet.
Det blir inte mycket kvar mer än bakpartiet.
Det är det enda som är intakt på bilderna.
-Då kan nån överleva där. -Det sa han inte, G-kraften blir enorm.
-Tack. -Du kan inte!
Du hinner inte rädda henne!
Vänta här, jag är snart tillbaka.
Sätt er ner!
Ledsen att det dröjde.
-Vart ska vi? -Du skulle inte ha varit med här.
-Nej, förlåt. -Så jag improviserar.
Kom.
Resenär 3468, du stryks från uppdraget.
-Herregud! -Kom nu.
-Vad sa hon för nåt? -Följ bara med mig.
Här.
-Vem fan är det här? -Min fru. Hon ska också använda apparaten.
Håll hårt i den här. Sitt nära varandra. Närmare.
-Släpp inte. Förstår ni? -Nej, jag förstår inte.
Lita på mig. När den blinkar rött trycker du på knappen, det är allt.
-Vart ska du? -Du fixar det där.
Du får inte gå.
Du kommer att klara dig.
45 sekunder...
Vi ser er. Lycka till.
Ducka och håll huvudet böjt. Kryp ihop!
Kryp ihop!
Vi måste dela på dem!
Knäpp upp skjortan!
Var är han?
Undan.
Fan ta honom!
Undan!
Han satte sig i bakpartiet.
-Vi klarade oss. Vi klarade oss faktiskt! -Var är Grant?
Den jäveln talade sanning.
Grant!
Var är Grant?
Grant!
-Ni är inte ambulansvårdare. -Resenär 3569.
-3326. -Välkommen till 2000-talet.
Hur kunde de komma hit så snabbt? Nej! Vi ska inte vara här!
Släpp mig!
Översättning: Martina Nordkvist