EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Vi klarte oss alle sammen. La oss begynne.
-Noe jeg bør vite? -Jeg hadde feil info, men jeg løser det.
Å gå inn i kropper fra et annet århundre er ingen dans på roser.
Prøv å danse på roser en gang. Det er vidunderlig.
Komradioen innstilt på stemmestyring.
-Fungerer det? -Ja, det høres bra.
-Når rakk du å bygge dem? -Etter skolen.
Er dere klare?
Stå stille!
HISTORISK TIDPUNKT FOR EKSPLOSJON: 46.57
Materialet er sikrere der det er.
Strømtilførselen er brutt og reservene holder bare noen timer.
Transporten er ikke kontrolltestet, risting kan forårsake problemer.
-Det er likevel bedre. -Drittpreik.
Det handler ikke om sikkerhet. Du vil ha et nytt våpen.
-Klar for lasting. -Oppfattet.
Doktor...
-Agent MacLaren? -Ja.
Du ba om forsterkninger i jakten på en mistenkt.
Vi var nødt til å skyte ham. Jeg var det. Han ligger der.
-En politimann er låst ute på taket. -Ok, vi tar over.
Reisende 3185.
-Du kan stole på oss. -Skulle vi ikke møtes på veien?
-Forandring i planer. Du må være ny. -Ja, i seks minutter. Bra timing, hva?
Ut og redde verden.
Takk. Ikke noe press...
HISTORISK TID IGJEN TIL EKSPLOSJON:
-Konvoien nærmer seg oss. -Oppfattet, vi inntar posisjon.
De kjører forbi oss nå.
Sikkerhetstransporten, major...
-Den holder på å svikte. -Hva?
-Vi har oppdaget mikroødeleggelser. -Hun hadde altså rett.
Vi når ikke fram. Det dreier seg om en megatonneksplosjon.
Stopp konvoien.
En detonasjon er uunngåelig.
Snu og kom dere så langt vekk som mulig.
-Wilson! -Ja?
Det er fritt fram. Jeg kommer etter.
-Vi kjører så langt vi kan. -Kjør.
Skal du ikke følge etter?
Hva er det?
Ingenting. Jeg så bare på deg.
Han ser ut som på bildet.
Liker du eldre menn?
Det spurte jeg meg selv i dag tidlig, da agent MacLaren var hos meg.
Dere er veldig like. Jeg trodde nesten at det var deg jeg pratet med.
-Han kan ikke ha vært like sjarmerende. -Jo, han var sjarmerende.
Jeg vurderte faktisk å advare ham.
Neste tilgjengelige vertkandidat var en sykelig overvektig slakter, så takk.
Denne er for svak. Eller liker du det?
Det fins nok ikke noe bra svar på det spørsmålet.
-Transporten skal komme om et minutt. -Vi er på plass.
De kjører utenfor eksplosjonsradien. Lastebilen får klare seg selv.
Da så.
Jeg trenger hjelp.
-Veien skulle jo være fri! -Jeg forstyrrer radioen.
Hører dere meg?
Du vil ikke være her!
Jeg sa at du vil...
Han sover!
-Overføringen er ferdig. -Få opp farten.
HISTORISK TID IGJEN TIL EKSPLOSJON:
Ladningen er plassert.
HISTORISK TID IGJEN TIL EKSPLOSJON:
-Vi har cirka 40 timer på oss. -Det der gikk jo skikkelig bra.
-Nå har vi endret historiens gang. -Vi har reddet 11000 liv.
Men ikke føreren. Den historiske detaljen kunne ikke endres.
Klokken 8.30 overleverer vi antimaterien til neste gruppeleder.
Det ordner Philip og jeg.
Trevor må på skole, Carly har barn -
- og du har en kone å bli bedre kjent med...
Ja, min kone i elleve år.
Ok, dere tar dere av overleveringen, så treffes vi senere. Bra jobbet!
-Hei. -Hadde du noe med strømbruddet å gjøre?
Nei.
Har du noe med FBI å gjøre, da?
En agent ringte. Han sa at han hadde vært her.
Det er ikke ofte jeg blir oppringt av FBI-agenter.
-Het han MacLaren? -Ja.
Føles det bedre om jeg sier at vi jobber sammen?
Ja, det ville forklare en hel del.
-Går det bra, det der med FBI? -Jada.
Ok. Det er sent.
Et spørsmål til:
Hvorfor er du her?
I min leilighet, med meg?
Det kommer til å komme en tid da jeg trenger din hjelp, David.
Jeg har ikke så mange som jeg stoler på.
-Men hvis det ikke går bra... -Jo, det går bra.
Jeg skulle ønske at du kunne bli med inn. Jeg har barnevakt.
Vi får nok bare vente til...
Ja, det er deg.
Hallo?
JEG SENDTE BARNEVAKTEN HJEM. VI MÅ PRATE.
Så du klarte ikke engang å komme deg opp trappen?
Jeg ville ikke vekke deg.
-Var det en slitsom kveld? -Den var lang.
-Vær så god. -Takk.
Var melken sur? Det var strømbrudd i natt.
-Skal jeg kjøpe laken til moren din? -Moren min?
Melka er helt fin.
-Det er kumelk. -Hvilket dyr forventet du?
Jeg vet ikke om vi treffer dem i helgen, men jeg kan jo kjøpe det.
-Det blir bra, Kathryn. -"Kathryn"?
-Det har du ikke sagt siden første date. -Tenk det...
Du trenger å sove. Du må ikke kjøre når du er så trøtt.
Jeg må gå. Jeg har jo det møtet i dag.
-Lykke til. -Takk.
-Ha en fin dag...Kat. -Sov en stund!
-Våkn opp, Trevor! -Jeg er våken!
Jeg er våken.
Frokost er servert.
Ikke snik deg ut, Marcy. Jeg vil at vi skal på sykehuset.
Nei.
Du kan ikke bare late som om du ikke hadde et anfall i forgårs.
Uansett hva som foregår, så var det ekte og det var alvorlig.
Jeg skal ikke late som ingenting. Du må til en lege.
-Jeg er lege. -Hva?
Vet du hva legen ville sagt?
At det var noe som lignet et absensanfall.
Signalene i hjernen hakket seg opp i et tresekundersmønster.
Hun ville vært forvirret, siden det oftest rammer barn, og bestilt MR.
For det blir nok verre.
-Hvorfor sa du ikke bare det? -Fordi... Det er så mye mer.
Gi meg et hint.
Hva som helst. Jeg er sosialarbeider, jeg kan tvinge deg til sykehuset.
Hvilken dato er det? Den trettende?
Et passasjerfly kommer til å styrte i Oregon. Fire personer omkommer.
Hvis det ikke skjer, blir jeg med deg til legen.
Ingen kan forutse en sånn ting.
Da får du det som du vil, og jeg blir med til legen. Avtale?
-Jeg vil ha mobilnummeret ditt også. -Jeg har ingen mobil.
Har du ikke mobil...?
Det er altså hemmelig.
Ta denne. Jeg kjøpte den til en som... Det spiller ingen rolle.
Ringer det, er det jeg, så du må svare.
DØDSTIDSPUNKT:
DØDSTIDSPUNKT: 00.15
Velkommen til det 21. århundre. Jeg er reisende 3569.
Helvete.
-Hva syns du? -Om hva da?
-Hovedkvarteret vårt. -Forbløffende.
-Ingen budbringer? -En unge ville vekke oppmerksomhet.
-Det skulle jo være en enkel overlevering. -Direktøren visste ikke om tablettene.
En dødelig fentanyldose, reserveplanen om han ikke klarte å skyte seg.
Skuddet var den registrerte dødsårsaken.
-Var ingen annen fra gruppen hans der? -Nei, vi lette.
-Ingen panikk, Direktøren ordner en ny. -Hvis det er tid til det, ja.
-Har du memorert alle kandidatene her? -Jeg har memorert alt.
Briljer litt. Hvor mange er det siden kl. 8.30?
Det er ingen bra dag. En arbeider døde av elektrosjokk i dag tidlig.
Ville vært en flott vert, men ulykken var umulig å avverge.
Ulykken er allerede på nyhetene.
-Om noen timer går en operasjon galt... -Hvor mye tid har vi?
-Cirka 30 timer. -Vi må kjøre antimaterien vekk fra byen.
-Nei, Direktøren må ha en plan for den. -Antagelig som energikilde.
Den andre gruppen må kunne finne oss.
Jeg kan sende ut et nødrop på nettet, men da kan FBI snappe det opp.
Prøv, så hindrer jeg byrået hvis det trengs.
Vi kan prøve å forlenge livslengden på enheten med en ekstra energikilde.
Bra. Jeg skal prate med den reisende som leverte den.
-Er du sikker på at det er klokt? -Nei.
-Delaney. -Dette er major Gleason.
Jeg håpet å slippe å høre stemmen din igjen.
-Vi hadde aldri antimaterien, vel? -Dere kjørte jo i vei med den i går.
-Hvorfor er du ikke og prøvesprenger? -Noe smalt, men ikke det vi forventet.
-Herregud. Når da? -På vei til basen.
-Ble noen skadet? -Lastebilsjåføren ligger i koma.
-Men det var ingen megatonneksplosjon. -Hva er det du antyder?
At den aldri var der eller at du beholdt den. Vi må snakke.
Jeg venter her borte. Ha det, kjære.
Vi sees.
-Hei. -Protokoll 6, agent MacLaren.
-Får ikke MacLaren snakke med politiet? -Ikke snakk om deg selv i tredje person.
Er det et FBI-ærend?
Så lenge FBI vil slippe en antimaterieeksplosjon i byen, ja.
Mener du alvor?
Har Direktøren godkjent at du tar kontakt? Du må gå hvis ikke.
Den reisende vi skulle treffe døde.
Ved tvil, vent på instruksjoner fra Direktøren via bud eller reisende.
Hvor er gruppen vi skulle levere til?
Jeg vet ikke. Jeg skal ikke vite det.
Jeg vet hvordan det er. Du er ny og førsteoppdraget er jævlig.
Jeg har vært her i et år. Sånt skjer.
Det er grunn til at vi ikke har kontakt. Vi har grupper over hele verden...
Protokoll 6. Jeg kan reglene, men jeg trenger hjelp.
Skal vi kjøre det ut i ødemarken eller risikere å utslette en hel by?
Et vanskelig valg. Velg riktig, er du snill.
Kun fire personer omkom, takket være at piloten gikk ned i et ubebygd område.
Hvordan går det? Du er svett.
Jeg foretrekker å ikke ha bomber hjemme.
Jeg tror at det er klart nå, Philip.
Har du skaffet mobil? Hvem er det som ringer?
Min sosialarbeider.
Hvordan kunne du vite det, om du ikke selv var innblandet?
-Det kan jeg ikke si. -Dette er jo vanvittig.
Hvis det skjedde, ville jeg slippe å bli med til sykehuset.
-Ja, men dette forventet jeg ikke. -Det skjedde. Du ba om et hint.
-Jeg må legge på. -Et spørsmål til.
Dette med FBI, er det noe farlig?
Det kommer an på...
Hva er det som skjer, Marcy?
-Hva skjedde? -Han skalv og kortsluttet kretsen.
-Han har hjertestans. Hent vesken. -Marcy?
-Kom igjen nå, Philip...
Marcy? Marcy?
Kom igjen...!
Kom igjen!
Han er tilbake.
Si noe, Trevor.
Vi vant ingen tid.
Tvert om, det er ikke mye igjen.
Jeg vet ikke hva som skjedde. Hånden min begynte å skjelve.
Du kortsluttet reserveenheten og ladet ut kondensatoren i enheten.
-Beklager. -Kan du prøve igjen?
Ikke på så kort tid.
-Hva sa Boyd? -At vi må løse våre problemer selv.
-Løsningen må være å få den vekk. -Burde ikke Direktøren ha sagt det da?
-Det fins altså en annen løsning. -Som vi må komme på innen fem timer.
Det fins ingen trygg plass for antimaterien her. Den må langt vekk.
Jo, det fins det. Det er jo åpenbart. Der den ble skapt.
-Delaneys lab? Det er jo vanvittig. -Jaså?
Det er jo bygget for å oppbevare antimaterie.
Og det er bare en halvtime dit.
Gruppen vi skulle levere den til må ha hatt andre planer.
Ingen planer holder i fortiden.
Får du fram et kart på den antikviteten?
For det første: Denne er toppmoderne i denne tiden.
For det andre: Skal jeg ikke bare hacke systemet deres?
Jo, gjerne.
Ikke for å være gledesdreper, men merker ikke Delaney det?
Jeg har brutt protokoll 6 alt. Kanskje jeg bare bør si det.
Hva?
Skolen ringte mamma. Jeg gikk glipp av en prøve.
Jeg er inne.
Jeg kan stenge av sikkerhetssystemet. Sikkert strømmen også.
Mest nytte gjør nok en oversvømmelse fra kjølevannstanken i bygning 26.
Hva tror du?
Men i helvete...!
Vi sees, Jason.
-Din venn er bestemt. -Ja.
Nå ga han opp.
Hvorfor trenger en bibliotekar en sosialarbeider?
Min verts identitet var oppdiktet.
Det var resultatet av en øvelse i sosiale medier, -
- noe som visst var vår eneste informasjonskilde.
I virkeligheten var Marcy -
- mentalt handikappet og under vergemål.
Er ikke det alvorlig?
På sikt er det sikkert dødelig, men ikke innen de nærmeste dagene.
Jeg skal si det til MacLaren når jeg får stilt en ordentlig diagnose.
Men noen må vite om det, om jeg får et nytt anfall.
Vi har alle våre byrder. Din er ikke lettere.
Jeg er lege, jeg kjenner igjen symptomene.
-Jeg håndterer det. -Ta en dose før vi går.
Sånn at du ikke skjelver på hånden. Det passer ikke å slutte i dag.
Jeg er ikke så sugen på å krype i seng med en massemorder.
Delaney? Vi endret jo historiens gang.
Hun har skapt tidenes verste våpen. Hadde ikke militæret fjernet det...
De brukte henne som syndebukk da deres eget anlegg sviktet.
Jeg har sett henne i gamle dokumentarer. Hun er like sjarmerende som mugg.
Ta til venstre her.
Hei, står til? Vi skal ta oss av en oversvømmelse i bygning 26.
-Legitimasjon, takk. -Så klart.
50 liter vann per minutt. Tiden går.
Vær så god.
-God dag, jeg kommer fra... -Vær så god.
Jeg hacket overvåkningen. Ingen arbeidere der vi vil være.
Hold øynene og radiokanaler åpne.
-Grensesnittet er der oppe. -Stå stille.
Helvete.
Den sørlige døren.
Jeg har allerede stengt ventilen, så dere trenger ikke å late som.
Hadde ikke major Pikkløs stake nok til å gjøre dette selv?
Major Gleason, som tok din antimaterie herfra?
Vi tok den fra ham. Min kollega har den i vesken.
I en så liten veske? Neppe.
-Den er ganske tung. -En annen sikter på deg med pistol.
Rett lasersiktet mot meg, Marcy.
Vi avverget en katastrofe i natt. For å unngå en til, må materialet tilbake.
-Hvem i helvete er dere? -MacLaren, FBI.
Vi skal forhindre at historiens verste masseødeleggelsesvåpen blir bygget.
-Er tenåringen FBI-agent? -Bare jeg. De er spesialister.
Få se legitimasjon.
I går reddet vi tusenvis av liv og forhindret et våpenkappløp.
Men vår bærbare beholder har begrenset batterikapasitet.
Vis meg.
-Skal den blinke sånn? -Vi har dårlig tid. Den må flyttes.
Hvordan skapte dere en stabil magnetflaske i noe så lite?
Det kommer noen.
-Ett kjøretøy, føreren er alene. Soldat. -Oppfattet. Avvent.
-Det er et kjøretøy her. -Det er Gleason. Trodde han sendte dere.
-Hvor mye tid har vi? -Minutter, så smeller det uten varsel.
-Få ham vekk så fort som mulig. -Som alltid, da.
-Hvor er personalet ditt? -Vi hadde en lekkasje. Disse rydder.
Kan dere la oss være i fred?
Fortsett å jobbe, dere.
De driter i hva vi sier, og jeg er faktisk litt redd for deg.
Samme her.
Sjekk selv at det ikke er her, så kan du dra.
-Vi har ikke tid til dette. -Ikke ennå.
Om jeg aldri hadde den, og den ikke er her, så må...
Hva er den lyden?
Jeg løy.
Den har aldri eksistert.
For hver ny antipartikkel vi skapte, inntraff kvantemikro-ødeleggelser.
-Vi må ta ham. -Vent.
Jeg ville ikke miste finansieringen. Det gikk framover, men du fikk høyst 1 mg.
Det må ha vært tøft å innrømme. Og jeg nøt det faktisk litt.
Men jeg tror du nesten lyktes, og vi vil at du fortsetter.
-Så meg slipper du ikke på en stund. -Kan jeg i det minste få slippe deg nå?
Selvfølgelig.
Major Pikkløs er på vei ut.
-Er beholderen ladet til 120 MeV? -Vi beholdt den fulladet.
-Hvor lang tid tar dette? -Jeg vet ikke.
-Sånn, den er inne igjen. -Jeg trodde det ville være vanskeligere.
Nei, den er tom.
10,3 gram antimaterie, fullstendig stabil.
-Hvor nære på var det? -Det kan vi ikke vite, sa jeg jo.
Men ganske nære.
-Jeg kan ikke si hvor viktig... -Dere er faen ikke FBI.
Hvem er dere? Blondinen er ikke mange år over 20.
-Og teknologien i vesken fins ikke. -Åpenbart fins den.
Jeg jobber for FBI. Det er hemmelig, og vi kommer til å treffes igjen.
-Hold det i sikkerhet inntil videre. -Hva innebærer det?
Ute av militærets hender, og ikke på avisforsider.
Hvis du trenger å nå meg eller trenger vår hjelp, ring meg.
-Men jeg ringer nok deg først. -Jeg kan knapt vente.
Vi holdt på å gripe inn. Du reddet livet hans.
Gleasons?
Flott. Det gjør meg så glad.
-Fikk du beskjeden min? -Ja. Beklager, jeg har vært opptatt.
Ja, legene sa jo at du ville bli deg selv igjen.
-Jeg brygger te. Vil du ha? -Gjerne.
Reddet du ham?
Jeg hørte at du utførte førstehjelp på en som het Philip, -
- som hadde fått hjertestans.
Så ble telefonen stille, og du har ikke svart i hele dag.
-Ja, det går bra med ham. -Så bra, da.
Bra.
Hva er planene for i morgen, da?
Jeg har tenkt på det du sa. I morgen skal jeg til sykehuset.
Vil du ha skyss dit?
Eller skal du fire deg ned fra et helikopter?
Jeg vil gjerne at du kjører meg dit, takk.
Hei. Beklager at jeg ble så sen.
Vi sees i morgen.
Jeg er hjemme!
Er min mann hjemme for kvelden? Nei, hei sann!
For en hyggelig overraskelse.
Åpne, så heller jeg i et glass vin.
-Hei. -Reisende 3468.
Oppdragets utfall akseptabelt, i lys av formildende faktorer, -
- men videre regelbrudd kan få konsekvenser. Melding slutt.
-Hvem er du? -Mannen du vil selge kaker til.
Men lille venn, jeg kjøpte jo to esker av deg for en halvtime siden.
Ha det!
Du må ta dem med på jobb i morgen. Blir de her, spiser jeg opp alt.
-Hvis du insisterer, så. -Hvordan har dagen din vært?
Min dag har vært kjedelig. Fortell om din dag i stedet.
Fortell meg alt.
Oversettelse: Terese Berrian