Podle skutečných událostí.
Jsem Willie Gary. Jak víte, můj bratr Al,
BAPTISTICKÝ KOSTEL KALVÁRIE LÁSKY
váš kazatel, mě požádal, abych přijel
a něco vám tu řekl, a víte, jak to je.
Když zavolá Bůh, musíte odpovědět.
- To je fakt. - Tak to je.
Bůh byl dnes v mém srdci i v duši,
a proto jsem za vámi přijel.
Sám sebe se ptám: „Co nás posiluje?“
Co nám dává pocit bezpečí?
Podle mě je to domov.
Kéž bych mohl jít domů.
Stačí říct slovo „domov“, a už ten pocit vnímáte.
- Kam se chci dostat? - Domů.
- Kde chceme být? - Doma.
- Domov je tam, kde je naše srdce. Amen. - Amen.
- Aleluja! - Aleluja!
Protože doma je vaše rodina.
Jsou tam všichni. Jste doma.
A kde je náš domov? V černošským kostele.
Neslyším vás. Kde jsme?
- V černošským kostele. - Mluv dál!
V černošským kostele nikdo neříká, že splňuju kritéria.
V černošským kostele mě nikdo nesoudí podle barvy pleti.
- Přesně tak. - Ne.
V černošským kostele mě nikdo nenálepkuje.
A když už mě tu někdo nějak označuje, víte, jakými slovy?
Říkám, víte, jak mi tady říkají?
Říkají mi „dítě Boží“.
- Výborně, chlape. - Opatrujte se, ano?
Dobrá.
Nashle. Opatrujte se.
To bylo krásné poselství, slyšíš?
Hodně štěstí, zdraví
Hodně štěstí, drahý dědečku
Hodně štěstí, zdraví
Všechno nejlepší, dědečku. Tohle jsem ti vyrobila.
To mám ale štěstí, co?
Tak se na to podíváme.
VŠECHNO NEJLEPŠÍ K PĚTASEDMDESÁTINÁM
Třináct dětí, 24 vnoučat,
to se vám povedlo, pane O'Keefe.
A vám taky,
paní O'Keefeová.
Moc se vám to povedlo.
Není mezi nimi žádný kriminálník.
Ty... Hej.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jo, jenom se ptám.
Dobře.
- To mám pořád dovolené. - Jo, to máš.
- Dobře. To ráda slyším. - Dnešní den se vážně vyvedl.
POHŘEB
Osud tohoto muže leží ve vašich rukách.
Můžu s váma mluvit na rovinu?
Jednoduše, srozumitelně.
Mám pocit, že se vás tu snaží oblbnout složitými řečmi.
A to nedopustíme.
Můj klient má pár tajemství,
a ty vám hned prozradím...
Není to žádný svatoušek.
Je to tak.
Můj dareba klient Clovis Tubbs byl v den nehody
opilý.
Přesně tak. Byl opilý.
Ztřískaný. Namol. Sotva pletl jazykem.
A vůbec, chcete znát čísla?
Tady stojí čtyři promile alkoholu v krvi.
Tady to stojí.
Podnapilý, pokud chceme být spisovní.
A nejen to,
měl i psychické problémy.
Řekl, že trpěl depresí.
Dá se říct, že měl sebevražedné sklony. To můžeme prokázat,
protože byl na terapii a řekl terapeutovi:
„Cítím se tak zle, že bych nejradši sedl do auta a najel do stromu.“
Ale nemohl to udělat.
Můj klient to nemohl udělat. Víte proč?
Vzali mu řidičák.
Nemá dokonce ani řidičák.
Víte, co si řekl?
„Seženu si kolo a udělám to na kole.“
A přesně to taky udělal.
Jel na kole na roh ulic Alberta a Vine.
Je tam krám s alkoholem.
Koupil si láhev skotské a stáhnul ji.
A co udělal pak? Sedl si na kolo
a jel přímo do silnice, do provozu.
A teď tu přijíždí pan Kamioňák,
z firmy Finch & Co., který vůbec nedává pozor,
nevidí neslyší, jede po Elm a co udělá?
Do Clovise najede.
Srazí ho.
Měl by být mrtvý.
Znáte tu písničku...
Čekám na zázrak
Tohle je zázrak.
Proto vás žádáme, abyste se v srdcích zamysleli
a přiznali mu těch pouhých 75 milionů.
A víte proč? Protože je mají.
Oni je mají.
Banka jim je dá.
Ale vědí, že jsou velcí a můžou šlapat po malých.
Teď se zeptáte: „Proč 75 milionů, Willie Gary?“
Já vám to povím. Protože máme důkazy.
A ty prokážou, že v tom byla nedbalost.
Protože darebovi Clovisovi v tu chvíli vyšla
jedna věc.
I když byl opilý, ztřískaný, sotva pletl jazykem,
měl deprese a chtěl se zabít,
můj dareba klient Clovis Tubbs
měl právě zelenou.
K tomu nemám co dodat.
Willie E. Gary & partneři
Jsem Willie Gary. Pojďte dál.
Omlouvám se, že jste museli tak dlouho čekat.
Moc mě těší, pane Gary. Jsem Jeremiah O'Keefe.
Jeremiah, pěkný jméno. Biblický.
Izajáš, Jeremiáš, Pláč. Biblické knihy. A kdo je tohle?
Můj právní zástupce Halbert Dockins.
Říkejte mi Hal. Je mi ctí, pane Gary.
Na právníka jsi dost mladej. Já myslel, že je tvůj pěstoun.
Vážně? Ale no tak, to byl vtip. Pojďte dál.
Tohle je můj partner, Reggie Douglas.
Moje pravá ruka.
Tak co máte? Co jste starýmu Williemu přinesli?
Újma?
Prosím?
Osobní újma. S tím za mnou jdete?
Neviděli jste ceduli?
Jiný věci tady neděláme.
Totiž, ano i ne.
V podstatě jde o újmu, ale je v tom háček.
Háček? Fajn, jaký háček? O jaký případ jde?
Jde o smluvní právo.
O smluvní právo?
Tak hele, podívejte, my tu smluvní právo neděláme.
To vůbec. To je nuda, až by jeden brečel.
Jo, smluvní právo neděláme.
Chápu. Podívejte, vím, že to není úplně váš obor,
ale mohl byste ho aspoň vyslechnout. Uvidíte, že vás to zaujme.
Jsem majitel pohřebního ústavu z Biloxi v Mississippi.
Mám tam podnik. Lépe řečeno několik podniků.
Mám osm pohřebních domů a pojišťovací společnost.
Jsme rodinný podnik, už přes sto let,
a bez boje se toho rozhodně nevzdáme.
Když jsem se vrátil z války, otec svěřil podnik mně,
a já to považoval za posvátnou důvěru.
Pán a Annette a mně požehnal 13 dětmi
a chtěli bychom, aby v byznysu do budoucna pokračovaly.
Ale asi před rokem jsem měl jisté finanční potíže.
Dobrý den. Jak vám mohu pomoci?
Jsme tu jménem Státní komise pro pojištění.
Pane O'Keefe, jako registrovaný pohřební pojišťovatel
ve státě Mississippi
jistě víte, že jste povinen na svém účtu neustále udržovat
jistý objem prostředků.
Ano. Jistěže to vím.
VLÁDA
Pojišťovací úřad?
To si děláš legraci.
A co že to přesně chtějí?
Možná jsem v dost velkým průšvihu.
V průšvihu?
Jerry, jsem tvůj právník už kolik?
Skoro třicet let?
A předtím jsme byli kamarádi.
Oba víme, že už roky se topím v dluzích,
snažím se posílit podnik, aby se udržel,
abych měl co odkázat dětem.
Zatím není třeba panikařit.
Vím, jak tě to musí stresovat,
ale určitě z toho najdeme cestu ven.
Vydrž chviličku. Promiňte, synku!
- Dáš si ještě drink? - Ne.
Až budete mít chvilku, přinesete mi další bourbon?
- Díky. - Ano, pane.
Poslyš,
nepřemýšlel jsi o tom, že bys část podniku prodal?
Ne.
Jenom část, chápeš?
Neříkám, že souhlasím, ale kdybych chtěl, kde seženu kupce?
V Kanadě. Vyptávali se.
Loewen Group? No jasně.
Dělají teď velké množství akvizic.
Po celé zemi skupují
všechny nezávislé pohřební řetězce, které jim přijdou pod ruku.
Jsou to vážně velké ryby.
Víš, jak tyhle velké korporace vnímám.
To vím, jenom říkám, že tahle možnost tu je.
Může ti to pomoct.
Popřemýšlej o tom.
Skvělé načasování, Jerry.
- Chceš s tím pomoct? - Ne, díky.
Poslyš, jsi si tím jistý?
Hodně jsem o tom přemýšlel
a věřím, že pro naši rodinu je to správná věc.
Tak dobrá. Příští zastávka Vancouver. Jdeme dovnitř?
- Musíme počkat na Hala. - Na koho?
Říkal jsem ti o něm. Je to synův kamarád z výšky.
Moc chytrý kluk. Začíná právnickou dráhu a...
Tady ho máme.
Nedávno složil zkoušku, takže prahne po zkušenostech.
Kdo? Který to je?
Ten vysoký kluk?
Zdravím. Moc se omlouvám, pane O'Keefe.
Taxikář mě dovezl na špatný terminál.
Nic se neděje.
Halberte Dockinsi, seznamte se, tohle je Mike Allred.
Moc mě těší, pane Allrede.
Jsem moc rád, že můžu být v týmu.
Zdravím. Taky vás rád poznávám.
Tak vy jste právník?
Ano.
To je skvělé. Gratuluju, synku.
Uvidíme se uvnitř.
Tak pojďte, letíme do Kanady.
Pracuji pro Raye Loewena. Těší se na setkání.
Asi už jste pochopili, že Ray má rád věci pod kontrolou.
Asi jediný generální ředitel v oboru,
který se chce osobně setkat s každým prodejcem.
Ahoj, Rayi. Tady ti vedu pana Jeremiaha O'Keefea a jeho kolegy.
Moc mě těší, Jerry.
Jak se vám líbí kanadský způsob dělání byznysu, chlapi?
Pojďte nahoru, seženu vám drink.
V současnosti vlastníme 1 115 pohřebních domů,
427 hřbitovů,
a 354 pojišťovacích společností.
Mám jednoduchou strategii. Skoupit pohřebních ústavů, kolik půjde,
a připravit se na to, čemu rád říkám
„zlatá éra smrti“.
Co prosím?
Až všichni baby-boomers po celých Státech
konečně začnou umírat.
Což bude znamenat nejméně 60% nárůst úmrtnosti po celé zemi.
Máte tušení, kolik teď žije ve Státech lidí
nad 65 let?
Padesát jedna milionů.
To mi připadá cynické.
Nebojíte se, že ztratíte ze zřetele své zákazníky?
Zákazníky? Jaké? Moji zákazníci jsou mrtvoly.
Dělám si legraci. To byl jen vtip, Jerry.
Koukejte, čím víc ústavů vlastním, tím víc vydělám peněz
a tím spíš můžu uspokojit požadavky zákazníků
a jejich rostoucí potřeby.
Možná je načase přestat s řečmi
a začít jednat, co říkáte, pánové?
Zajímá mě, co máte na mysli, Rayi.
Pochopil jsem,
že máte tam dole trochu problém se státním regulačním úřadem.
Z čeho jste to pochopil?
Vy máte kolik? Devět ústavů v jednom státě?
Osm. Vlastním osm pohřebních úřadů po celém státě.
A pojišťovací společnost.
Tak co říkáte na tohle?
Prodáte mi tři vaše ústavy
za spravedlivou tržní cenu, kterou probereme později.
Nejenže vám pak zůstane většina vašich aktiv,
ale zároveň budete mít víc než dost peněz,
abyste to urovnal s úřady.
Já bych chtěl ještě něco.
Většinu zisku mám z pojišťovací společnosti.
Neměl bych šanci přežít, kdybyste měl i v tom monopol,
takže můj návrh je, že vám prodám tři své ústavy
za spravedlivou tržní cenu,
ale vy mi tady a teď slíbíte,
že v jižním Mississippi už nebudete prodávat pohřební pojistky.
Dobrá.
Takže se dohodneme?
Požádám své právníky, aby sepsali smlouvy,
a můžeme to hned uzavřít.
Co na tom sakra trvá tak dlouho? Dohodli jsme se...
Skoro před čtyřmi měsíci. Pořád se snaží měnit podmínky.
Když jsme odjížděli z Vancouveru, slibovali, že to bude nejvýš 30 dní.
Tohle nedává smysl.
- Mně to dává perfektní smysl. - Proč?
Zvážili jste možnost,
že Loewen tenhle obchod vůbec nechce uzavřít?
Synku, při vší úctě,
nemáte nejmenší tušení, o čem mluvíte.
Myslím, že mám.
Jenom se zamyslete.
Čím déle to odkládá, v tím větší kaši jste.
Nejdřív vám pojišťovací komise sebere licenci
a tím zničí vaše živobytí, a pak, dříve nebo později,
budete muset vyhlásit bankrot.
A Loewen nedostane jenom tři ústavy,
ale celý váš podnik, a to za hubičku.
Vážně věříte, že mě chce přivést k bankrotu? To nemůže.
Mám podepsanou smlouvu.
Podepsali jsme ji jen my a nebyl tam žádný konečný termín.
A slyšel jsem, že tady pan Loewen dál prodává pojištění.
Ale no tak, nechte těch konspiračních teorií.
Synku, je mi líto, ale jste paranoidní.
Mohl byste mi prosím udělat laskavost?
Můžete mi přestat říkat „synku“?
Nejsem váš syn, Mikeu.
Jenom klid, jo?
Chcete, aby vás v tomhle městě brali jako právníka vážně?
- Kdo říká, že neberou? - Tak dost.
Vážně myslíte, že mě pan Loewen
chce zničit?
Ano. Proč by vůbec měl spěchat?
Tak fajn. Budu ho žalovat.
V životě jsi nikoho nežaloval.
Tak to už je nejvyšší čas.
Vážně myslíš, že v 75 je vhodný čas začínat s žalobami?
Starci žaloby nepodávají.
Já to vidím tak, že pokud se tě někdo snaží využít
a ty vidíš, že je to špatně, nezáleží na tom, kolik ti je.
Snažil se mě vystrnadit z byznysu
a nikdy by neměl očekávat, že si to nechám líbit.
OKRES HINDS, MISSISSIPPI
Chci podat žalobu.
To je ona? Můžu se podívat?
„Jeremiah J. O'Keefe starší vs. Loewen Group LLC.“
To zní slibně. Kdo myslíte, že vyhraje?
Prosím?
Bože, Hale, co tady děláte?
- Víte, kolik je? - Poslyšte,
vím, že je pozdě. Moc se omlouvám.
Našel jsem něco, co by nám mohlo pomoct.
Vzrušení pokračuje další strhující epizodou
Životů bohatých a slavných.
Neuvěříte, jakou úžasnou životní cestu
má za sebou Willie E. Gary, proslulý advokát v případech osobní újmy.
Muž, který odmítl přijmout rozsudek chudoby,
protože věřil v americký sen.
Narodil se na Floridě do rodiny přistěhovalých nájemných pěstitelů třtiny
a jeho život nebyl vždycky procházka růžovým sadem.
Vždycky jsem měl silnou touhu stát se někým významným.
Věděl jsem, že jednou něčeho dosáhnu.
A to se mu opravdu podařilo.
Nyní Willie pravidelně vyhrává v mnohamilionových...
Chcete říct, že si ho mám najmout?
Vím, že to vypadá jako bláznivý nápad,
ale tenhle chlápek vyhrává případy.
Má svůj vlastní letoun 737, kterému říká Křídla spravedlnosti.
Žije si na vysoké noze v sídle o 50 místnostech
na přepychovém floridském pobřeží.
Nicméně za výzdobu si Willie připsat zásluhy nemůže,
tu má na starost jeho dětská láska,
jeho půvabná a přitažlivá manželka Gloria.
Je jedna věc, kterou se Williemu pořád snažím připomínat.
Aby nikdy nezapomněl, odkud vyšel.
Aby zůstal skromný.
Ano, „skromný“ je Willieho prostřední jméno.
Nikdy si nenech nabulíkovat, že něco nedokážeš, ano?
To ti říká Willie Gary.
- Pojď si ťuknout. - Na své kořeny nezapomíná...
Věřte mi nebo ne, u soudu má dokonalý záznam.
Údajně neprohrál případ už přes 12 let.
A co ví o smluvním právu? Tohle je případ smluvního práva.
Žaloba byla podána v okrese Hinds.
Tam žije třikrát víc černochů než bělochů.
To znamená 70% šanci, že dostaneme černého soudce,
a pokud dojde na soud, nejspíš i černošskou porotu.
No a co?
Při vší úctě, před černošskou porotu nemůžete postavit někoho, jako je Allred.
Proč sakra ne?
Je můj právník už 30 let. V smluvním právu se vyzná jako nikdo.
Vážně to musím říct nahlas?
Samolibá jižanská bigotnost z něho páchne na sto honů.
Pokud černoši v porotě uvidí někoho takového...
Už ta myšlenka, že se takhle budeme podbízet porotě, Hale...
Tady nejde o diskriminační žalobu.
Oba víme, že rasa s tím nemá co do činění.
Náhodou bezpečně vím, že pan Gary má tento týden
řízení na Floridě.
Co kdybychom
tam spolu jen na otočku zajeli a zkusili se s ním setkat osobně?
V podstatě jenom chceme, aby nesli odpovědnost za svoje činy.
To není to, co chcete. Chcete, aby za ně zaplatili.
- Aby je to bolelo. - Jo.
Tak kolik z toho chcete získat?
- Šest milionů dolarů. - Šest milionů?
To je plná tržní cena, plus náhrada škody.
A už jsem podal civilní žalobu v okrese Hinds v Mississippi.
Co říkáte, pane Gary? Líbí se vám to?
Můžu vám říct svůj upřímný osobní názor?
Heleďte, pane O'Keefe, je mi líto, co vám tenhle Loewen provedl,
zní jako pořádný hajzl, o tom žádná,
ale tohle není Garyho případ.
Prostě ne. Není to případ Willieho Garyho.
Počkat, jak to myslíte? Proč ne?
Není, protože to není případ pro Willieho Garyho.
Promiňte, ale co tedy je případ pro Garyho? Nechápu...
Případ pro Willieho Garyho je takový případ,
kde mám navrch, kde cítím,
že s tím můžu jít k soudu, chápete?
- Až do konce. - A když dojdu k soudu...
Viděli jste moji nahrávku. Když se dostanu
zejména před lidi jako já,
- umím na ně zabrnkat. - Jako Mozart.
Případ pro Willieho Garyho je ten, kde můžu vzít rozsudek
a vytlačit ho třeba až do nebe, když bude třeba,
a získat pro klienta, co nejvíc to jde.
Myslí tím, že případ pro Garyho je takový, kde má jistotu, že vyhraje.
Ale tady to není vůbec jasné.
Váš případ je popravdě dost nejistý.
A další věc je tohle,
a neberte si to osobně, ale...
Je... Jste běloch. Je to běloch.
A já bílý klienty neberu. Nikdy jsem je neměl.
Nechci vás urazit, ale tohle je pro mě dost neobvyklý.
Neurazil jste mě.
Tenhle chlap je na nás moc slavný a bohatý, Hale.
- Víte co, pane O'Keefe? Jenom... - Copak je?
- Dejte mi vteřinku. - Kam jdete?
Ještě mu chci něco říct. Dejte nám pět minut, ano?
V tom lepším případě, když jsem mluvil s tou porotkyní...
Co to měla na sobě?
Já bych na ni koukal o trochu dýl,
chápeš, udržoval oční kontakt.
Někdy je musíš romanticky naladit.
A to právě...
Pane Gary, promiňte, že jsem sem takhle vtrhnul.
- Jen minutku. - Copak? Zabloudil jste?
Vy jste se zbláznil.
A nebo vás u výtahu stihl vyrazit?
Možná, ale poslouchejte. Stačí mi jenom minuta.
- Minuta? - Minuta. Nic víc.
Víc nedostanete. Máme práci. Tak do toho.
Víte, Jerry je klient snů.
Má skvělý příběh, je válečný hrdina,
dokonce vyznamenaný. Sloužil v druhé světové válce.
Za svoji službu vlasti získal Záslužný letecký kříž.
- To je všechno? - Ne.
To je všechno?
Neskončila druhá světová před 50 lety?
- Jo. Na to už každej kašle. - To je ohraný.
Dobrá, tak co tohle? V roce 1976
byl Jerry po dvě funkční období starostou ve svém rodném městě Biloxi.
KKK chtěli zorganizovat pochod...
A on jim zabránil koupit si prostěradla?
Do hajzlu.
Tak to má asi být náš bělošský zachránce.
- KKK, vole. - Jako byste do něj byl zamilovanej.
Ne, o to mi nejde. Chci říct,
že tenhle soud proběhne v okresu Hinds.
- Je tam třikrát víc... - Já vás zastavím.
Poslyšte, Hale, líbíte se mi. Myslím, že jste dobrý chlap,
ale musíte pochopit, co tu děláme.
Zaprvý, neděláme smluvní právo.
- Zadruhý nemáme bílý klienty. - Ne.
A zatřetí, není v tom dost peněz.
Málo peněz!
Je v tom málo peněz.
Vážně, líbíte se mi, ale pro nás je to málo.
Podívejte se kolem. Vidíte, kde sedíte?
Nevidíte ten mahagonový stůl se zlatým zdobením?
- Nejde ho přehlídnout. - Jedeme ve velkém.
Děláme případy za 50, 30 nebo 80 milionů měsíčně.
Dobrá.
Ale jak víte, že z tohohle případu nebude něco velkého?
To nevíme.
Vy víte něco, co my ne?
Ray Loewen sedí na vršku
jednoho z největších obchodních odvětví naší země.
V pohřebnictví se točí 20 miliard ročně.
V byznysu se roztahují dvě korporace a skupují všechno, co jde,
a Loewen Group je jedna z nich.
To, co udělali Jerrymu, je hrozné,
ale mám takové tušení, že je to jenom...
Ne, já vím jistě, že je to jen špička ledovce.
Můžu pokračovat?
Jistě.
Tím jste měli začít.
Děláte všechny ty případy za 80 milionů
a máte soukromý tryskáč. Chápu, to beru.
Jo. Křídla spravedlnosti.
Super, ale víte stejně dobře jako já,
že pokud jde o elitní právníky v téhle zemi,
jste glorifikovaný trouba, co se honí za sanitkama. Bez urážky.
Ať ti nedám na zadek.
To bylo neuctivý, chlapče.
Co když z vás tenhle případ udělá třídu?
Co když vám pomůže na národní úroveň? Budete třeba jako...
William Kuntsler.
Clarence Darrow.
Thurgood Marshall.
Nebo jako...
Jako zasranej Johnnie Cochran.
KŘÍDLA SPRAVEDLNOSTI
Nikdy jsem o něm neslyšel.
Mimochodem, to byl váš nápad, pane Dockinsi?
Ne, nebyl to jeho nápad. Já s tím přišel.
A uvědomuju si, že tě to asi vytočí,
když do toho vtahuju dalšího právníka...
Vytočí? Ale vůbec ne.
Nevytočí... Vypadám vytočeně?
Nejsem vytočený.
Jsou to tvoje prachy. Dělej, jak myslíš.
Já si myslím, že děláš velkou chybu.
Snažím se mít co nejlepší pozici,
kdyby došlo na soud.
Chápu, ale k soudu nejdeme.
A vůbec, co je na něm tak zvláštního?
S Halem jsme se na něj byli podívat k soudu na Floridě,
a musím ti říct, že rozhodně dokáže
příznivě zaujmout porotu.
Ano, pane.
Tak pokud mu tolik věříš, samozřejmě s ním budu spolupracovat.
Už jsem partnery měl.
Pokud je i dál jasné, že to řídím já.
Vážím si toho, že to bereš sportovně, Mikeu.
Samozřejmě.
V kolik sem má vůbec dorazit?
Myslím, že to asi budou oni.
Teď?
Jeremiáši Izajáši, jak se máte?
- Rád vás vidím, Willie. - Já vás taky. Vypadáte dobře.
- Jak vy to děláte? - Rád vás vidím.
Vy snad mládnete? Jedete na něčem od Doriana Graye?
Willie, chci vám představit tady Mikea Allreda.
Mikeu, prý budeme spolupracovat.
Tak jsem to vyrozuměl. Jak se daří, pane Gary?
Jak to vypadá?
Je na vás pohled jako na pořádnej balík peněz, Willie.
Jo, to je ono. Mám se skvěle.
Vaše válečná základna?
Máme i konferenčku, víte...
Tohle se mi líbí. Ty knihy. Ty jsou super.
Tohle je hezký.
Než se do toho dáme,
snad vám to nebude nepříjemný,
ale chci se zeptat na pár věcí.
Samozřejmě, ptejte se na cokoli. Poslouchám.
Výborně.
Otázka je,
jak vnímáte, že budete pracovat s černochy?
Upřímně?
Jde to i jinak?
Ne, pane. Chcete upřímnou odpověď.
- Potřebuju ji. - Dobrá.
Pokud chcete upřímnou odpověď,
tak popravdě jsem trochu předpojatý.
- Dobrá. - Nejsem na to hrdý.
Vážím si vaší upřímnosti.
Usilovně se snažím to překonat.
- To mám radost. - Ano.
Už znáte můj tým?
Dobrý den, jsem Chris.
Zdravím, Chrisi.
Ano. Dashaan.
Dashaane.
Al.
Reggie Douglas.
Pánové.
Když máme tohle za sebou,
co kdybychom přešli do konferenčky,
kde čeká zbytek týmu?
- Jerry, vyřešíme to, ano? - Jo.
- Bude v pohodě. - Jo.
Dobré odpoledne, pánové. Jak se vede?
Máte se dobře?
Skvělý. Pro ty z vás, se kterými se neznáme,
- jmenuju se Willie Gary. - Pověz jim to.
Přivedl jsem pár kolegů ze svý kanceláře na Floridě,
aby vám pomohli to celý vyhrát.
A těm z vás, kdo neznáte můj styl zastupování,
to teď trochu osvětlím.
Chystáme se do války,
protože tak já soudní spory beru.
Je to válka! Bitva na život a na smrt!
A tím nemyslím nějaký krávoviny.
Je to, jako když Jean Claude Van Damme jde natrhnout zadky!
Vidím, že na mě koukáte jak na šílence, ale tak to mám rád.
A pokud se na ty hajzly nenaštveme,
říkám vám, tahle Loewen Group, ti mají moc.
Mají spoustu peněz a jsou vlivní.
Mají všechno, co my nemáme.
Ale nesmíme se nechat zastrašit.
Protože já se nebojím.
Není žádný tajemství, že už 12 let jsem neprohrál případ.
A čím to je?
Můžete mi to říct?
Protože prohry nesnáším.
Nenávidím je!
Radši bych, kdyby mi někdo ustřelil palici,
než prohrát případ.
Tak, tohle už víte,
a teď vám řeknu jednu věc, ve který neuhnu.
Neplánuju tenhle případ vyřešit dohodou.
- Neustoupíme. - Promiňte.
Bude někomu vadit, když se vyjádřím?
Do toho, Mikeu.
Pane Gary, pokud jde o dohodu,
to rozhodně není strategie, na které jsme se tu dohodli.
Vlastně už jsem připravil dopis pro pana Loewena
s nabídkou dohody na osmi milionech.
Ale jen mezi námi tady,
budeme ochotni snížit to na sedm, když bude potřeba.
Děkuju za informaci, Mikeu. Vážím si toho.
Ale bohužel se situace změnila.
Na dohodu nepřistoupíme.
Říkejte si, co chcete, tahle možnost pořád je na stole,
a bude tam tak dlouho, dokud nerozhodnu jinak.
Dokud nerozhodnete, jo?
Co se tady děje, Mikeu?
Kdo tu tomu velí?
Vážně, kdo tu tomu velí?
Zavolali jste Willieho Garyho, aby převzal tenhle případ.
A teď mi říkáte, co budete dělat vy.
Řekl jsem, že dohodu nebereme. A říkám to jako hlavní advokát.
- Co prosím? - Co prosím co?
Copak se děje? Máte něco s ušima?
Promiňte, pane.
- Něco si dovolíte... - Nejste.
a odskáčete si to. Nechte toho.
Pane Gary, nejste hlavní advokát.
- A co teda jsem? - Jste v mém městě.
- Ve vašem městě? - U mého stolu.
- Každý město je moje město. - S mým klientem.
Není to vaše město, jinak by mě sem nevolal.
Pánové, mohli bychom se trochu zchladit?
- Nechci tu s váma bojovat, Mikeu. - Cože?
Říkám, že tu s váma nechci bojovat.
Jsem tu kvůli práci.
A teď, pokud vím,
pan O'Keefe chce tenhle případ vyhrát.
Ne vyšpulit zadek kvůli chabým osmi milionům.
Jako štětka.
Kristepane, Jerry, co se to tu děje?
Myslím, že bychom mu měli dát šanci.
Slyšels, co tam právě říkal? Nemá tušení, co dělá.
Už 12 let neprohrál.
V případech osobní újmy.
O skutečném právu, o smluvním právu, nemá tušení.
A co to vedení?
Neuvažuješ o tom, že bys mu svěřil vedení.
Jo.
Uvažuju.
Všechno v pohodě?
Jo.
Mikeu, jste v pohodě?
Fajn, když jsme všichni v pohodě,
mohl by tu někdo udělat zápis?
Cynthie, mohla byste?
Díky, Cynthie. Cením si toho.
Tak dobrá. Adresováno panu Loewenovi, řediteli Loewen Group.
„Drahý pane Loewene. Jmenuji se Willie Gary.
Právě jsem byl pověřen vedením obžaloby vznesené proti vám
panem Jeremiahem O'Keefem.
Pokud jde o předchozí dohodu,
nabídku na osm milionů, kterou jste obdržel,
tímto stahuji.
K datu tohoto nového dopisu
vám činíme novou nabídku ve výši
100 milionů.“
- To je ono! - Říkal sto milionů?
- S osmi nulami? - Sto milionů.
Co kdybyste se trochu uklidnili, co?
To je o 94 milionů víc, než stálo v naší žalobě.
Zdá se, že jste si řekli o 94 milionů míň, než jste měli.
- Pane Gary, možná byste mohl pomoct... - Sto milionů?
To je absurdní a vy to víte. Chcete ten případ zničit?
Mikeu, už vám někdo řekl, že máte koule jako zahradní šnek?
Willie, obávám se, že s jejich výhradami souhlasím.
To je sakra hodně peněz.
Když jim předhodíme tohle číslo, jenom se ztrapníme.
Chápu vaše pocity, Jerry, ale musíte mi věřit, ano?
- Dobře? - Ano.
Všichni mi musíte věřit, jasný?
Cynthie, kde jsme byli?
„Činíme novou nabídku
100 milionů.“
- Ne. - Cože?
To si děláte srandu. Sto milionů?
- On zešílel? - Jo, osm nul. Spočítejte je.
To musí být nějaký vtip.
- Je to vtip. - Jako vajíčka v řadě.
Není to vtip.
Prokrista, ten O'Keefe je ale kvítko, co?
A kdo je ten klaun, kterého si najal?
Prý nějaký William Gary.
Díky, Bobe. Taky jsem to četl.
Já se ptám, kdo to je.
Co má za sebou? Kde ho O'Keefe sehnal?
Z toho, co jsme vyhrabali,
je to nějaký nablýskaný právník z Floridy, co dělá hlavně osobní újmu.
- Takový ten, co honí sanitky... - Újmu?
Tohle je smluvní spor.
Proč na to do hajzlu najal právníka přes osobní újmu?
Možná v tom zapadákově v Mississippi
normální právníky nevedou.
- Takhle vtipkuj častějc. - Žaloba byla podána
v jednom odlehlém okrese v jižním Mississippi, v okrese Hinds.
Jo, a co?
Patří k nejchudším v regionu
a asi 70 % obyvatel...
Černoši.
Proto si ho najal.
Protože je černoch.
Gary je černoch.
Je to afroamerický muž.
Jak říkával můj děda: „Kdo a kdy je...“
To stačí. Mám o něj strach.
Regi, ty vůbec nechápeš celý ten roz...
Omlouvám se.
Mám tu informaci, kterou jste chtěl. Víme, koho najal Loewen.
- Můžu se podívat? - Kdo je to? Známe ho?
- Ji. - Ji?
Jak jako „ji“?
Jo, co to má znamenat?
- Ji, jako... - Ženu?
Jmenuje se Mame Downesová.
Bakalářský titul má z Howard University.
To znamená, že to není jen ženská, je to černoška.
Je to naše sestra.
Kdo by to řekl? Trumfli nás v rase i pohlaví,
jedním šmahem.
Titul získala na Harvardu, jako nejlepší z ročníku.
Prokrista.
Pak dva roky asistovala
soudkyni Nejvyššího soudu Sandře Day O'Connorové.
Tři roky zaměstnaná v Paul, Weiss.
A teď je nejmladší partner v historii v Cranston, Brown a Atwell.
Působivý.
Jeden můj známý tam s ní kdysi pracoval.
A, no...
Řekl mi, že jí v kanceláři vymysleli přezdívku.
A to?
Opravdu?
Krajta.
Podle jejího stylu při křížovém výslechu.
- Jo. - Ano.
Prý ráda zaútočí, když to nejmíň čekáte.
Tak jo, paní Krajta. Ale víte co?
Výstižná přezdívka.
Ale víte co? Já jsem hroznýš.
Tak to ukaž.
Asi budeme muset zavolat na kabelovku.
Pokaždé, co se pokouším pustit TBS,
naskočí tam jenom divná prázdná obrazovka.
Asi bude pokažená televize.
Není pokažená. Zrušil jsem předplatné.
Jak to myslíš, zrušil?
Annie, zase se tam objevili ti chlápci z úřadu.
Tentokrát už mi pozastavili licenci.
Budu muset na chvíli zavřít podnik.
Cože?
Co to povídáš?
Je to jenom dočasně. Jakmile skončí soud
a Loewen nás odškodní, budeme zase...
Jerry, posloucháš se vůbec?
Jakmile nás Loewen odškodní?
Vážně jsi si jistý, že na to někdy dojde?
A pořád jsi mi ještě neřekl, z čeho to celé financujeme.
Toho nóbl právníka, cos ho sem dotáhl z Floridy.
O toho se nemusíš starat.
Já jenom pořád nechápu,
proč v té směšné žalobě pořád pokračuješ.
Na ty tři pohřební domy můžeš najít jiného kupce.
To dobře víš.
Zjevně ti jde ještě o něco jiného.
Možná. Možná jenom nechci, aby mu to prošlo.
Komu? Rayi Loewenovi?
Proboha, Jerry,
proč jsi tím chlapem tak posedlý?
Co čekáš, že udělám, Annie?
Mám ho nechat, ať mě zašlape do země?
Ať zašlape celou naši rodinu?
Čekala bych,
že v určitou chvíli začneš myslet i na mě.
Ty nevěříš, že můžeme vyhrát.
Pokud chceš vědět, čím ho platím,
vzal jsem na tenhle dům třetí hypotéku.
Udělal jsem všechno, co se dalo.
- V pořádku? - Začínám vidět určité vodítko.
Povězte mi, Willie,
jak jste se stal právníkem?
To záleží. Chcete dlouhou, nebo krátkou verzi?
To nechám na vás.
Když jsem byl mladý manžel
a mladý táta, měli jsme s manželkou trochu peněz,
tak jsme si otevřeli zahradnickou firmičku.
Šlo nám to krásně.
Všechny zahrádky jsme udržovali v tiptop stavu.
Ale pak se moje žena chtěla přestěhovat do většího.
Tak jsem souhlasil.
Popadl jsem noviny a našel v nich inzerát.
Čtyřpokojový byt, vážně moc hezký.
Krásný nový komplex v bělošský čtvrti.
Od firmy Raintree.
Povídám, že to právě potřebujeme.
Zavolám majiteli,
že s rodinou hledám nové bydlení.
A že se chceme přijet podívat.
Ptám se ho, jestli má volné byty.
Odpověděl: „Jo, mám jich spoustu.
Vlastně se koncem měsíce
klidně můžete nastěhovat.“
Jak my jsme se na to těšili.
Byli jsme natěšení. Nový začátek, dalo by se říct.
Když přišel ten den, sbalil jsem všechny do auta,
kluky, manželku, dokonce i našeho psa.
Byli jsme šťastní, kamaráde.
Poslouchali jsme gospel.
Zpívali jsme z plných plic.
Ale když jsme tam přijeli,
vyšel ven chlap.
Ptám se, jak se má. On na to, co prý tam chceme.
Říkám, že jsem mu volal kvůli těm volným bytům.
Prý: „Jakým volným bytům?“
Říkám: „Jsem Willie Gary. Volal jsem vám ohledně volných bytů.“
Řekl, že už žádné volné nemá.
Co jste udělal?
Víte, co jsem chtěl udělat?
Chtěl jsem ho praštit.
Takhle mě znevážit před mýma klukama.
Mí kluci ke mně vzhlížejí.
Jsem pro ně všechno. Co jim mám říct?
Že jejich táta není dost dobrej, aby dostal byt?
A co mám říct svý královně?
Víš, zlato, nejsme dost dobří?
Ale nevyjel jsem.
Vrátil jsem se zpátky na hotel
a otevřel telefonní seznam.
Do té doby mě ani nenapadlo, že bych se stal právníkem.
Otevřel jsem ho a řekl jsem si, že vystuduju první práva, co tam najdu.
A to jsem udělal.
Přihlásil jsem se, makal jsem, vystudoval a složil advokátskou zkoušku.
A otevřel si vlastní praxi.
A první věc, co jsem udělal,
zajel jsem do Raintree Apartments
a předhodil jim žalobu o pěti bodech za diskriminační praktiky.
To máte za ty volné byty.
Jste bojovník.
Jo.
To jsem. A vy taky, Jerry.
Jste bojovník.
Víte, proč to říkám?
Postavil jste se obří Loewen Group.
Drobný podnikatel. To už je něco, pane.
Proto jsme si tak sedli.
Co vás přimělo do toho jít?
Protože chtěl zničit věc, na které mi v životě nejvíc záleží.
Možnost něco zanechat
svým dětem a vnoučatům, až odtud odejdu.
Mají rodinný odkaz, Willie.
A já plánuju jim ho předat.
- Pusťme si nějakou muziku. - Hudbu mám rád.
Výborně. Steve, mohl bys tam zajít a zapnout muziku?
Jasně, šéfe. Nějaký přání?
Víš, co mám rád, kámo. Tony! Toni! Toné!
- Dobrá volba, brácho. - Ty mám rád.
Víte, co je Tony! Toni! Toné! šílenýho? Žádnej z nich není Tony.
A je to tu.
To se mi líbí? A co vám, Jerry?
- Líbí se vám to? - Jo, je to hezké.
Jste spokojenej?
Přidejte se k nám!
A teď jste náš, pane. Teď jste náš.
- Zdravím. - Dobrý den.
Vítejte v hotelu Intercontinental.
Děkuji. Mám tu rezervaci na jméno Gary, Willie Gary.
Samozřejmě. Vítejte v Jacksonu, pane Gary.
- Děkuji. - Pokud mi dáte kreditku,
můžu rovnou všechno zařídit. Děkuji.
Neotáčejte se, ale tamhle sedí Loewenův právní tým.
Počkat, kdeže?
Kristepane, jsou tu snad všichni
prominentní černí právníci z celé země.
Ty je všechny znáš?
Tamhleten je Howard Pfeiffer.
Je to bývalý státní zástupce
a současný předseda advokátní komory ve Washingtonu.
Tamten pán je Richard Mayfield.
Patří k předním odborníkům
na antimonopolní právo a složité obchodní spory.
A tamhleten pán, to je Walter Bell.
Bývalý soudce Nejvyššího soudu státu Mississippi.
Do prdele, za tenhle tým musel Loewen utratit jmění.
Ona nevypadá tak zle, jak jsem čekal.
Jakže se jmenovala? Mammy? Mame? Mammy Downesová?
Vážně? Nic víc k tomu neřeknete?
Jo, víc k tomu neřeknu. Mně připadají jak banda troubů.
Mohla byste pro mě něco udělat?
Můžete k tamtomu stolu poslat lahev toho nejlepšího šampaňského?
- Jistě. Máte nějakou představu? - Co máte?
- Máme Dom, Moet, Cristal? - Cristal.
To přesně potřebujeme. Cristal.
A ať řeknou, že je to pozornost od Willieho Garyho.
Vážně, prosím vás, nedělejte to.
Vážně, Hale, už mlč.
Já vždycky říkám tohle:
když bojuju s medvědem, pomažte mě medem.
Tak přidáme trošku medu.
Nebo na to půjdeme jednoduše, prostě porotu pevně přesvědčíme,
že ten dokument je platná smlouva.
Stejnou strategii bude mít obhajoba.
Jenom budou chtít prokázat, že to smlouva nebyla.
Buďme k sobě upřímní.
Budou mnohem lepší než my,
protože tohle je jejich obor.
Na všechny ty bláboly o smlouvách bychom měli zapomenout.
Akorát porotu zahltíme řečmi, o kterých víme, že je nezajímají.
Podle mě bychom spíš
měli prokázat motiv.
Založíme naši argumentaci na tom,
že Loewen otálel s uzavřením kontraktu.
Ukážeme, co tím mohli získat.
To si nejsem tak jistý.
- Copak, Hale? Čím si nejsi jistý? - Co, Hale?
Nejsem si jistý, že můžeme
prokázat, že Loewen Group měla motiv.
Pokud nezískáme nějaké interní memo
nebo to někdo otevřeně nepřizná.
Jak chcete prokázat, že to zdržování bylo úmyslné?
Tohle samozřejmě nikdy nedokážeme.
Pravda je taková, že máme nulovou šanci tohle vyhrát.
Zdravím.
- Jak se máte, pane? - Dobře.
Co kdybyste mi nalil nejsilnější zázvorový ležák, co máte?
Jistě. Hned to bude.
Jak to dneska jde?
Celkem dobře, pane. Žiju.
Jo. Dobře.
Nejsilnější zázvorový ležák ve státě.
Díky.
Jo, celkem dobře...
Už tady chvíli sedí.
Vy jste paní Downesová, že?
Jsem Willie Gary.
V televizi jste hubenější.
Můžu si k vám sednout?
Víte, že jsem to ještě nikdy nedělal?
Nikdy jsem neseděl s protistranou
u pití a tak, s hudbou a se svíčkama.
Skoro jako bychom byli na rande.
Nebo taky ne.
Říkáte, že jste z Comptonu, tak se snažím pochopit,
proč berete všechny ty hogofogo bělošský případy.
To bych se mohla zeptat taky, nebo ne?
Jo, ale já tomuhle případu věřím, paní Downesová.
Ale to já taky, pane Gary.
Tak to jsme v docela svízelný situaci.
Nakonec jeden z nás vyhraje a druhý ne.
Tak to tuším chodí, ano.
Ale v mý situaci je to jiný, mě zaměstnává černoch.
Víte, já pro něho nepracuju.
Já pracuju pro Willieho Garyho, tedy sám pro sebe.
- Jsem svůj zaměstnanec. - Tak mi řekněte.
Kde podle vás mám pracovat?
Povídejte. Poučte mě.
Jaký malý kousek koláče
byste s klidným svědomím přidělil někomu jako já.
Co? Mám radši dělat pro bono?
Nebo můžu sedět u státního zástupce a řešit případy vystěhování?
To by vám vyhovovalo víc?
Počkejte, ještě nejsme u soudu.
Chtěl jste mě poučit, tak do toho.
Nevím, kolik toho o mně víte. Jsem syn pachtýře.
Od osmi let jsem musel na pole s cukrovou třtinou,
makat, víte? Já.
Ale teď, rozumíte, teď mám
velký vily a Rolls Royce a Bentley...
- I vlastní tryskáč. - To zní,
jako bychom oba žili svůj vlastní americký sen.
Jen trochu míň rudý, bílý a modrý a trochu víc
s karamelovými pruhy a...
Ačkoli já věřím, že černošský americký sen
je o dost jiný než ten bělošský. Tady je názorný příklad.
- Trvalo to pět až patnáct minut. - Soud s O. J. Simpsonem.
- Prý „proces století“. - Je to fraška.
Šla byste do toho?
Ne, to jsou kalné vody.
A k čemu se kloníte?
Je vinný, nebo nevinný?
To je jedno.
Protože před soudem není O. J.
Bílá pouliční spravedlnost.
Ta teď stojí před soudem.
Souhlasím.
A co s pistolí u hlavy?
- S pistolí u hlavy? Ale to ne. - S pistolí u hlavy.
No tak, míří na mě pistolí!
- Máte ji u hlavy. - Slyšel to někdo? Fakt ne.
Kdybyste měla možnost vybrat si, jestli vést obhajobu, nebo obžalobu,
co byste brala?
To je těžká otázka.
- Jo, to je. - Obhajobu.
Rozhodně je vinný.
A já nikdy neobhajovala někoho, o kom jsem věděla, že je vinný.
Víte, co se říká. Člověk to má zkusit aspoň jednou.
Tohle si pamatujte. Pokud vám něco nesedí, musíte ho zprostit viny.
A co vy?
Ještě to probereme...
- Obžalobu. - Jo?
Vrací se mi jeden sen,
že vedu obžalobu proti tomuhle úlisnýmu Cochranovi.
Proti němu a všem těm nóbl kravaťákům...
A jak ten sen končí?
Vytřu si s ním podlahu.
Totálně ho převálcuju.
Já to zaplatím.
To rozhodně ne.
Byl jste...
Byl jste tak laskav a poslal mi lahev...
- Jak se to jmenovalo? - Cristal.
Dovolte, abych vám tentokrát laskavost oplatila.
Ale moc si na moji laskavost nezvykejte, pane Gary.
Protože, jakmile začne soudní proces,
zničím vás.
Dobrou noc.
12. ZÁŘÍ 1995
Dobré ráno, Jacksone v Mississippi.
Máme tu 23 °C, které můžou vystoupat až k 26 °C.
V příštích dnech podle předpovědi nebude ani pršet.
Rád bych začal tím, že tento případ,
o kterém tady uslyšíte, je případ...
Willy William. Ital William.
Porotci, tento...
V tomto případu jde o nejstarší hřích, který lidstvo zná.
Moc ukazuješ prstem.
Tohle prostě nebylo osobní.
Šlo čistě o obchod a měli...
Do hajzlu.
- Počkat. - Co se...
Nemůžeme se rozdělit.
- Pojďte. - To určitě znáte.
- Neznáte to? - Nosí to smůlu.
Měli bychom smůlu.
Tak pojďme.
Všichni povstaňte.
Po přestávce nyní opět zasedá soud.
Pozor, pozor!
Kdo máte co do činění s tímto ctihodným soudem,
přistupte blíž, dávejte pozor a budete vyslechnuti.
Soudu předsedá ctihodný James E. Graves, soudce obvodního soudu
prvního soudního obvodu okresu Hinds v Mississippi.
Dámy a pánové porotci, jak se dnes máte?
Děkuji, že jste přišli.
V tomhle případu jde o nejstarší hřích v historii lidstva.
Smlouvy. Prostě a jednoduše.
Pan Gary vás chce přesvědčit, že v tomto případu jde o...
- Chamtivost. - Zní to sice zábavně
a trochu teatrálně...
Víme jistě, že smlouva byla schválena
Loewenem a jeho radou.
To oni ji do posledního puntíku vypracovali, navrhli a sepsali.
To je smlouva.
Jak to může být závazná smlouva mezi dvěma stranami,
pokud ji jedna strana nepodepíše?
Ti lidi prostě lhali.
To je celá podstata.
Tak proč pan O'Keefe tak panikařil?
Proč tak naléhal?
Proč zoufale potřeboval tento obchod uzavřít?
Proč?
Protože na něm závisel celý jeho život.
Všechno.
Pro Loewen Group to tak nebylo.
Měli jediný cíl.
Protahovat to dost dlouho.
Protahovat to.
Nebylo to nic osobního. Prostě byl netrpělivý.
Ve skutečnosti existuje takzvané
anticipační porušení smlouvy.
K tomu dochází, když skutečné porušení zatím ještě nenastalo,
ale jedna ze zúčastněných stran,
která se označuje jako „strana, která brzy poruší smlouvu“,
nesplní své povinnosti
stanovené v podmínkách dohody.
Pokud taková situace nastane,
pak podle mého názoru
jednoznačně spadá mezi možné předměty sporu v rámci této smlouvy.
- Proberte se, sakra! - Kristepane.
Proberte se!
Co to děláme? Sedíme v knihách
a každý den meleme o smlouvách. K čemu to?
Vždyť je uspáváme.
Ztratili jsme naše napojení, naši výhodu.
A co jste mi přinesli vy? Nic.
Musím se rozhodnout.
Předvolám Jerryho.
- Ne. - Ale ano.
- Předvolám ho. - To ne!
- Předvolám ho příští týden. - Ne.
Jste hluší? Předvolám ho.
Musíme to oživit. Je skvělý svědek.
Tys to sám řekl. Je dobrý svědek.
Je čestný. Rodinný typ.
Válečný hrdina.
Občanská práva? Co všechno udělal pro černochy?
Na porotu to zabere.
Na jeho předvolání je moc brzo.
Je příliš brzo. Nemáme všechny informace.
Pro mě není nikdy brzo, Mikeu. Pro mě není nikdy brzo.
Ještě nevíme nic o Mame.
Zatím zpovídala jenom odborné svědky.
Nevíme, jakým stylem vede křížový výslech,
ani jak moc je skutečně nebezpečná.
Jo, nepoznáte ani vlastní prdel.
Já jsem se rozhodl.
Můžete s tím souhlasit, nebo vypadnout.
Povězme si o vašich hodnotách.
Protože, pokud se nemýlím, jste osmkrát vyznamenaný hrdina.
Máte medaili od letectva i námořnictva, máte i letecký kříž.
A to všechno jste dělal
jako oběť pro svou vlast.
Podle mě válka není nic, co by se mělo oslavovat,
ale své vlasti jsem sloužil, a to s hrdostí.
Děkuji za vaši službu.
Tím jste neskončil.
Vrátil jste se do vlasti a převzal rodinný podnik
a pak jste skočil, jak já říkám, z bláta do louže.
Chtěl jste jít do politiky.
Kandidoval jste na starostu svého rodného města.
Dvě volební období jsem byl starostou,
od roku 1974 do roku 1982.
A pokud jsem vyrozuměl, jednou
za vámi na návštěvu přišla velmi přátelská skupina lidí.
Ku Klux Klan.
Námitka, Ctihodnosti.
Jaký význam mají tyto otázky...
- Zamítá se. - v případu týkající se smluvního práva?
Můžete odpovědět na otázku.
Nepovolil jsem jim demonstraci v Biloxi.
V Biloxi ve státě Mississippi jste odmítl Ku Klux Klan.
Lítat s vojenskými letouny je jedna věc,
ale v té době odmítnout KKK, to je úplně jiný druh odvahy.
Jerry, měl jsem příležitost vás poznat,
vás i vaši rodinu,
ale tihle lidi ne.
Chci se zeptat, jaké jsou vaše hodnoty?
Co je pro vás důležité?
Pane O'Keefe.
Dobrý den. Jak se máte?
Dobře, děkuji.
Tak to je dobře.
Vyslechla jsem vaše svědectví.
Myslím, že se dá říci, že se jeho podstata soustředila na váš charakter.
Souhlasíte?
Ano, souhlasím.
Neslyšela jsem. Můžete to říct nahlas?
Řekl jsem, že souhlasím, madam.
Dobrá, tak charakter.
Pobavme se o charakteru.
Jako by z toho celkově vyplývalo,
že zatímco jste čestný muž
se silnými morálními zásadami,
můj klient podle vás není.
Myslím, že se s panem Loewenem velmi lišíme v našem přístupu
k lidem v našem podnikání.
V podnikáni. Ano, dobře.
Něco by mě opravdu zajímalo.
Jak se stalo, že jste potřeboval
prodat ty pohřební domy panu Loewenovi?
Dostal jsem se trochu do finančních potíží.
Jakého druhu?
Protože jsem si poměrně jistá, že důvod,
proč jste tak zoufale potřeboval právě v tu chvíli prodat,
je ten, že Komise pro pojištění státu Mississippi
vám chtěla vzít licenci.
Je to tak?
Ostatně, vaše licence k prodeji pojištění ve státě Mississippi
je v tuto chvíli pozastavena.
Shodneme se, že to je pravdivé tvrzení?
Ne, neshodneme, protože je to mnohem komplikovanější.
Poučte mě. V čem je to komplikovanější?
- Máte pozastavenou licenci, nebo ne? - Námitka, Ctihodnosti.
Na základě toho, že je naštvaná.
- Stačí ano nebo ne. - Zamítá se.
- Věděli jsme, že měl potíže. - Zamítl to.
Zamítá se.
Pravda je, že jste přišel o licenci,
protože jste se zapletl do pochybného obchodu se spořením a půjčkami
s člověkem, který je, pokud se nemýlím,
právě ve vězení.
- Námitka. - Mohu se na něco zeptat?
- Byly ty peníze... - Zamítá se.
...které jste k tomu obchodu použil, vaše?
Zodpovídal jsem za ně.
Požil jste peníze někoho jiného.
Použil jste peníze svých klientů,
abyste financoval obchod s nyní odsouzeným zločincem.
- Námitka, Ctihodnosti. - Mám pravdu, pane O'Keefe?
- To nemá spojitost s případem. - Zamítá se.
- Mám pravdu? - Takto bych to nepopsal.
Není možné, že celý tenhle případ pramení ze závisti?
Námitka? Bavíme se o emocích?
- Závisti? - Zamítá se.
Pane O'Keefe, řekl jste, že pan Loewen má odlišný přístup k podnikání.
To je asi ta nejpravdivější věc, kterou jste dnes řekl,
protože pan Loewen zdědil svůj podnik po otci, jako vy.
Ale na rozdíl od vás byl schopen vybudovat
z něj mnohamilionové impérium.
A co se zatím stalo s odkazem vašeho otce?
Jerry! Stůjte, Jerry.
Počkejte, no tak! Jerry!
Co to sakra bylo?
O čem to mluvíte?
Nerozumím, zlobíte se na mě?
Jestli se zlobím? Měl jste mě tam chránit.
Měl jste zajistit, že budu při křížovém výslechu v bezpečí.
Netušil jsem, že se na to bude ptát.
Vaše práce je to vědět.
Neřekl jste mi to.
Řekl jste mi o těch spořeních a půjčkách,
ale ne to, že je ten chlap ve vězení.
Když jsem s ním obchodoval, nebyl ve vězení.
Měl jsem důvod věřit, že je to dobrý obchod.
Neumím číst myšlenky. Za to nemůžu.
Ale můžete. Ode dne, co jsem vás najal,
se z tohohle případu snažíte udělat svoji vlastní show.
Snažil jsem se vás chránit.
Dal jsem do toho i poslední halíř. A vy se flákáte.
Neflákám. To není fér.
Pro vás tu o nic nejde.
Je jedno, jak tohle skončí,
vy sednete na letadlo a odletíte pryč.
Já tu zůstanu. Já hraju o hodně.
V sázce je celý můj život. Netuším, kolik ho zbývá.
Já to vím, Jerry.
Rozhodl jsem se.
V čem, Jerry?
Vezmu vám vedení sporu.
Dáte ho Mikeovi? To chcete udělat?
Rovnou vám říkám, že to je obrovská chyba.
Sakra!
Ahoj, zlato.
Copak děláš?
Trošku jsem si četla.
Zníš trošku sklesle. Je všechno v pohodě?
Ne, všechno je dobré.
Jsem v pohodě.
- Tak dobrá... - Ne.
Ne, víš...
- Vyměnili mě. - Cože?
Říkám, že mě vyměnili.
Vzali mi vedení.
Cože?
- Jo, Jerry... - Vyměnili tě?
Zlato, co to znamená?
Znamená to, že chtějí...
Chtějí, aby případ vedl někdo jiný,
a tak mě vyměnili.
Vážně, zlato?
Počkej, to nechápu. Proč by to dělal?
Podělal jsem to.
Předvolal jsem Jerryho a dost jsem ho nepřipravil.
A při křížovým výslechu ho úplně odrovnali.
Bylo to zlý.
Rozhodilo mě to. Jsem naštvaný.
A myslím, že je to proto...
Rozhodilo mě, když jsem viděl, jak to rozrušilo Jerryho.
Takže...
- Chápu. - Prostě mě to štve.
Zní to, že ti na něm vážně záleží.
Na Jerrym?
- Jo. - Jo.
Jo, záleží. Jerry je fajn.
Zdravím, promiňte.
Nejste náhodou paní Lorraine McGrathová?
Ano, to jsem, ale...
Omlouvám se, nechci být nezdvořilá.
Ale čekala jsem, že přijde právník.
Jo, já jsem právník.
Mluvil jsem s vámi po telefonu. Hal Dockins.
Omlouvám se.
Snad jsem vás neurazila, jenom...
Upřímně, vypadáte opravdu mladě.
- Tady máte. - Děkuji.
Třináct let jsem pracovala v jedné z Loewenových pohřebních síní.
A během té doby jsem viděla hodně z toho,
jak jeho firma funguje.
Než pokročíme dál, musím se vás zeptat,
jestli jste ochotná svědčit.
Zdravím, paní McGrathová. Jak se dneska máte?
- Velmi dobře, děkuji. - To je skvělé.
Mohla byste nám říct, jak dlouho jste pracovala
v pohřebním domě Durbin a synové v Southavenu v Mississippi?
Pracovala jsem tam asi 13 let, než jsem podala výpověď.
A zažila jste během té doby změnu vlastníka?
Náš ústav koupila Loewen Group někdy kolem roku 1990.
V té době jsem tam pracovala.
Všimla jste si nějakých změn ve fungování společnosti
poté, co ji získal pan Loewen?
Nejvýraznější změna byla, že začali uplatňovat strategii
zvyšování cen některých položek
v místech, kde neměli žádnou konkurenci.
Většinou to byly
nuzné oblasti, kde bylo hodně chudých lidí.
Dáte nám nějaký příklad takového selektivního zvyšování cen?
Vybavuji si konkrétně jednu rakev,
Wilbert Copper Tribune.
Její doporučená prodejní cena byla 750 dolarů,
a za tolik se taky prodávala na některých místech, třeba v Madisonu.
Ale na jiných místech, například v Corinthu,
kde je velká chudoba, jak víte...
Ano, jistě.
Tam cenu zvedli na šílené částky,
třeba na trojnásobek doporučené ceny.
Prostě proto, že mohli.
Věděli, že zákazníci nemají kam jít.
Takže, pokud správně chápu,
se Loewen Group podílela na jisté formě selektivního šroubování cen.
- Čeho? - Námitka.
Ctihodnosti, jak může svědkyně znát záměr
lidí, které nikdy neviděla?
Připouští se.
Dobrá, zeptám se na toto.
Měla jste za dobu svého působení ve firmě Durbin a synové pocit,
že se Loewen Group možná
cíleně zaměřuje na minoritní komunity...
- Námitka! - To jako vážně?
- Bože. - Spekulace. Pane Allrede,
na jakém základě se na tohle ptáte?
Pane Allrede?
Víte co? Omlouvám se.
Nemám žádný základ.
Byla to jenom spekulace.
Prosím, neberte to v potaz.
Ale, Vaše Ctihodnosti, ohrazuji se vůči tónu paní Downesové.
- To si dělá srandu. - Mému tónu?
- Beru na vědomí. - Jejímu tónu?
- Děkuji, paní McGrathová. - To jo.
Nemám další otázky.
Rozhodně beru na vědomí.
Dobré ráno, Jerry.
Willie, jak se máte?
Asi se na mě pořád zlobíte, co?
Zůstaňme prostě u toho, že to byl dost náročný den.
Tak jo. Pojď na to.
Podívejte, podělal jsem to, ano?
Rozhodl jsem se špatně a zvoral jsem to.
A chci se vám za to omluvit.
Dobře.
Přijímám vaši omluvu.
Dobře, to by bylo.
Je to poprvé, co jste se někomu takhle omluvil?
Přiznávám, že s formulací mi pomohla moje žena.
Povedlo se jí to. Poděkujte jí za mě.
Dobře.
Víš, co na tom chlapovi nemůžu vystát?
Co?
Jeho ksicht.
Naprosto ti rozumím. Je...
- Chápeš, co myslím. - Ten jeho výraz.
To jsou prostě generace bělošských výsad a privilegií
shrnuté v jednom jediném potměšilém úsměvu.
Ale to, jak dneska s tou svědkyní
pozérsky předstíral, jaký je zachránce našich lidí.
Bohužel to vypadá, že to porota spolkla.
Jo. To je problém, že ano?
Neviděla jsem ho náhodou v seznamu svědků?
Gary ho nejspíš plánoval předvolat
jako hlavního svědka
dohody mezi O'Keefem a Loewenem.
Takže ho dostanu ke křížovému výslechu.
Takže ho dostaneš ke křížovému výslechu.
Hej, četli jste někdo o dohodě,
kterou Loewen Group uzavřela s Národní baptistickou konvencí?
S Národní baptistickou konvencí?
Co to je?
Nějaká odnož černošské církve.
Ale dost významná. Možná i největší.
Promiň, řekls právě, že Loewen Group
uzavřela dohodu s nějakou černošskou církví?
S Národní baptistickou konvencí, jo.
Proč? Jaký to dává smysl?
To nevím. Ale tady to stojí.
Vypadá to, že zhruba před rokem uzavřeli nějaké partnerství.
Ale těžko říct proč.
Můžeš mi o tom zjistit víc?
Jistě.
Jsou žalobci připraveni předvolat dalšího svědka?
Ano, Ctihodnosti.
Chceme předvolat dlouholetého právníka pana O'Keefea, pana Michaela Allreda.
To myslí vážně, Ctihodnosti?
Kam tím míříte, pane Douglasi?
Ctihodnosti, uznávám, že to může být trochu neobvyklé.
Nicméně pan Allred byl s panem O'Keefem jako jeho právní zástupce,
když jednal s panem Loewenem,
a domníváme se, že jeho svědectví má zásadní význam.
Michael Allred.
Ale ne, jsme přátelé. Budu vám říkat Mikeu.
Jistě, Reggie.
Mikeu, za 30 let právní praxe
se zaměřením na smluvní právo,
napadlo vás někdy, když jste připravovali smlouvu
mezi pány O'Keefem a Loewenem,
AŤ JDE DO PRDELE
že by mohlo dojít k nějakému nedorozumění
ohledně toho, čím ten dokument vlastně je?
Ne, pane. Každému bylo naprosto jasné, o co jde.
Byla to smlouva.
Smlouva. Byla to smlouva.
A bylo tam něco, nějaká formulace, co by naznačovala,
že sjednaná lhůta pro uzavření obchodu bude neomezená?
Jak se v tom křesle cítíte?
Trochu nepohodlně, ano.
A to si představte,
že jsme ještě ani nezačali.
Jste právníkem pana O'Keefea už poměrně dlouho, že?
Ano, 30 let. Téměř 30 let.
Řekl byste, že jste dobrými přáteli?
Patří k mým nejbližším přátelům.
Máme hodně společného. Obdivuji ho.
Řekl byste, že jde o rasově podložený případ?
- Námitka. - Námitka.
- Zamítá se. - Jakou to má souvislost?
Jestli myslím, že tady jde o rasu?
Ne, podle mě ne.
Opravdu?
Ale zdá se, že otázka rasy se nám tu stále objevuje, ne?
Téměř výhradně z vaší strany.
Například ten heroický narativ,
jak se pan O'Keefe vyznamenal v oblasti občanských práv
a odmítl Ku Klux Klan.
Vysvětlete mi, v čem to souvisí s případem týkajícím se smlouvy.
Jde o Jerryho charakter, o jeho integritu a slušnost.
Dělá pro černochy skvělé věci, co?
- Námitka! Postav se. - Námitka, Ctihodnosti.
Tento způsob výslechu nedovolím, paní Downesová. Připouští se.
Další věc, která v tomto případu
jasně vyplynula, je to, jak důležitá je pro pana O'Keefea
rodina a rodinný odkaz.
To s ním sdílíte?
Pro vás je rodina taky důležitá?
Není pro mě jenom důležitá, je pro mě všechno.
Všechno. To máte s panem O'Keefem společné.
- Námitka. - Protože jste nejlepší přátelé, že?
Zamítá se. Svědek může odpovědět, ale pojďme už k věci.
Rozhodně. Je to něco, co máme společného.
Vážně se mě na tohle chcete ptát, paní Downesová?
Ano, chci.
Ale děkuji.
Milujete svoji rodinu, že ano?
Svoje vzdálené příbuzné, nejbližší rodinu. Celou rodinu, ano?
- Každého člena rodiny. - Ano?
Takže není nikdo, koho byste se ve skrytu rád zřekl?
- Někdo, kdo dělá trochu ostudu? - Námitka.
- Nezáleží na jeho citech... - Zřekl?
Já sama bych se některých příbuzných nejradši zřekla, ale vy ne.
- Postarám se o to. - Určitě nemáte?
Ne.
Co například vašeho dědečka?
Mého dědečka?
Ano, vašeho dědečka.
Byl to můj dědeček. Co to má do činění s případem?
Připomeňte mi, jak dlouho byl váš dědeček členem Ku Klux Klanu?
- Námitka. - Námitka, Ctihodnosti.
- Budu to pořád opakovat. - Musíte to zastavit.
Námitka, námitka...
Sblížil jste se s dědečkem při povídání o Ku Klux Klanu?
- Byli jste si blízcí? - Jak zní otázka?
S láskou jste vzpomínali na hořící kříže?
Chodil jste s dědečkem na jejich shromáždění, pane Allrede?
Víte, že tohle je úplně mimo. Vůbec to nesouvisí s případem.
- Námitka. - Zamítá se.
Jak tohle můžete zamítnout?
Vůbec to nesouvisí s případem.
- Odpovězte. - Jak zněla otázka?
Ptáte se, jestli jsem věděl,
že můj dědeček býval členem KKK?
Mikeu, nemusíte odpovídat. Námitka.
Já vás slyšel napoprvé, pane Gary.
Ano, na to jsem se ptala. Už se ale neptám.
Nemám další otázky.
Činy jeho dědečka nemají s tímhle co dělat.
To bylo nemístné, paní Downesová.
To pokrytectví je zcela nehorázné, Vaše Ctihodnosti.
Ta síň je plná černochů.
Odsuďte dědečka.
Jo, řekněte to, Mikeu.
Řekněte to.
No tak, je to snadné.
Do toho, zřekněte se ho.
Víte co? Omlouvám se.
Ano? Omlouvám se. Co tam předvedla, bylo nehorázné.
Nemůžete někoho volat k odpovědnosti za chyby jeho předků.
Mikeu, váš děda byl rasista, co kradl půdu a znásilňoval otrokyně.
Ale no tak, Reggie Douglasi! To není pravda!
Pořád je to můj děda. Nemůžu...
S tím na mě nechoď!
Nechte toho. Okamžitě! Stačilo.
Reggie, přestaň. Nechte toho, všichni.
Mikeu, my vás nebudeme pranýřovat za to, co bylo.
Nemůže napravit svýho dědu, ani nic jiného.
Ale víte, co můžeme napravit?
Tenhle případ.
Počkej, chlape.
Ty ho prostě necháš být?
- To uděláš? - Jo.
Tys o jeho minulosti nezjistil dost a nechal sis nakopat zadek.
- Do prdele s tím vším. - Můžeme vyhrát.
Vracím se na Floridu.
To jsme měli udělat hned na začátku.
Mám na tebe otázku, Reggie.
Proč ti tak dlouho trvá vypadnout ze dveří?
- Willie. - Nemusíš mi říkat dvakrát.
Užij si to s těma bělochama.
- Regi! - Hej, Reggie!
Chceš jít taky?
Víš ty co?
Jdu.
- Už mě to nebaví. - Já jdu taky.
Stejně už se mi stejská.
Willie, já už jsem na tohle starej.
Mikeu, omlouvám se.
Je mi to vážně líto.
Mně taky.
To přece nedopustíte.
Co? Mám tu případ.
Který chci vyhrát.
Asi bych měl...
- Asi bych měl odstoupit. - Ne, Mikeu.
- Měl bych. - Ne, to nemůžete.
Čeká nás dost práce, ale můžeme to vyhrát.
Pokud si ještě někdy troufnu tam vkročit,
porota stejně neuvidí mě, ale chlápka v prostěradle.
Dost jsme se v tom zakopali.
Ale můžeme se z toho vyhrabat.
Omlouvám se, Willie. To nemůžu.
Oba víme, že když tu zůstanu,
ještě víc to náš případ poškodí.
A to vám nemůžu udělat, a Jerrymu už vůbec ne.
Dobrá.
- Tak musím vyhrát bez vás. - To musíte.
Halberte, buď hodnej.
Tady jsi. Hledala jsem tě.
Ten soud neprobíhá tak, jak jsem chtěl.
Mám pocit, že to byla chyba.
A měl bych minimalizovat ztráty.
Myslel jsem, že spravedlnost je slepá.
Že můžu Raye Loewena u soudu přimět, aby držel slovo.
Aby zaplatil. A nakonec jsem já ten slepý.
A omlouvám se, že jsem tě tomu všemu vystavil.
Nemusíš se omlouvat, Jeremiahu.
Aspoň mně ne.
Já tě znám.
- Už jsi to řekl Williemu? - Ne.
Myslím, že na víkendy jezdí domů na Floridu.
Měl bych mu to říct osobně.
To by asi bylo vhodné.
Promiň, co že je v tamté krabici?
To jsou informace o té dohodě s baptistickou konvencí, které jsi chtěl.
Mohl bys mi ji tady nechat?
Vážně myslíš, že končíme?
Já už nevidím, jak tenhle případ vyhrát,
a myslím, že Jerry to začíná vnímat taky, takže...
- Vy budete paní Garyová. - Ano.
Promiňte, prosím, že jsem vás tady tak přepadl,
ale jsem Jeremiah O'Keefe.
- Takže Jerry. - Ano.
Ten Jerry! Můj muž o vás pořád mluví.
Je Willie doma?
Ne, bohužel není.
Je u své matky v Indiantownu. Obvykle za ní v sobotu jezdí.
- Dobře. - Počkejte chvilku.
Vezmu si klíčky od auta
- a zavezu vás tam. - Ne, prosím, ne.
Nechci obtěžovat.
Jerry, to rozhodně ne.
Teď jste rodina. Pojďte!
Vjíždíme do Indiantownu.
Odtud Willie pochází?
Oba odtud pocházíme.
S Williem jsme se občas nepohodli.
Ale chci, abyste věděla, že je pro mě výjimečný muž.
- Na zadku vzhůru nohama. - Přesně. Jo.
Ano.
Ne.
Jsem v háji.
Prý každý jednou umře.
To je fakt.
- Proboha. - Panečku.
Říkal vám Willie, že má deset sourozenců?
- Jistě. - Šestý z jedenácti.
Věřte tomu nebo ne, já sám mám 13 dětí.
- Bože. - Vážně?
Ano.
No teda.
Dohromady máme 26 dětí.
Tak to určitě znáte, že vždycky máte jedno dítko,
které na vás vždycky visí, ať děláte, co děláte.
Drží se vás za nohu jako klíště a prostě se nepustí.
Proboha.
To je můj Willie.
A podívejte se, kam ho ta zoufalá touha po lásce
přivedla.
Můj dědeček byl pachtýř.
Dědeček z otcovy strany, můj jmenovec.
Bylo mi osm,
tady na těch třtinových polích, víte?
Makal jsem tu. Já.
O půl pátý mě vzbudila a vypakovala sem.
Nebyl jsem vyšší než ta tráva.
Tak to celý začalo. Tady v cukrový třtině.
Přijel jsem až sem, protože...
Poslouchejte.
Než s tím vůbec začnete...
Chcete to vzdát.
Vím, že je to pro vás zklamání.
- Ale kdybych si jen trochu myslel... - Poslyšte, Jerry.
Vy to nechápete.
Vím, že musíte udělat, co je potřeba.
Ale zároveň chci, abyste věděl, že já hluboko uvnitř
vím, že my dva spolu jsme to mohli dotáhnout!
Mohli jsme je stáhnout ke dnu.
A já doufám, že víte, jak moc rád jsem vás poznal.
Tenhle případ nám nevyšel.
Ale to, že jsem se s vámi seznámil, to byl zlatý hřeb.
Co je to za hluk?
Poslyšte...
Vydržte vteřinku.
Ahoj.
Haló?
- Hale? - Haló? Slyšíte mě?
Hale, skoro tě neslyším.
Zdravím. Jste právě s Jerrym?
Jo.
Dobře. Přesvědčte ho, ať to nevzdává.
Haló?
Slyšíš mě? To spojení je hrozné.
Říkám, ať ten případ nevzdává!
Věřte mi, ano? Možná jsem něco našel.
Dobře. Zavolám ti.
JIŽNÍ MISSISSIPPI
Děkuji, že jste si na nás udělali čas.
Pane Soamesi a vy všichni.
Co nám můžete říct o dohodě
mezi Loewen Group a Národní baptistickou konvencí?
Nic dobrýho z ní nevzešlo, nebo aspoň ne pro černochy.
A to je fakt.
Asi před rokem se Loewen Group spojila
s lidmi z vedení NBC.
Národní baptistické konvence.
Ano. Je to jedna z největších odnoží černošské církve.
Zastupují přes 33 tisíc sborů a více než osm milionů věřících.
Každopádně předložili NBC návrh.
Slíbili jim, že pokud přesvědčí církev,
aby schválila Loewen Group jako primárního zprostředkovatele pohřbu,
že pak z některých členů církve udělají prodejce.
Naučí je prodávat všechno od hrobů po krypty,
náhrobní kameny i pohřební pojištění, přímo vlastním lidem.
A za každý prodaný produkt získají provizi.
Počkejte, takže Loewen Group
přiměla černochy, aby prodávali jejich pohřební služby
jiným chudým černochům za provizi?
Samozřejmě tvrdili, že na tom získají všichni.
Pomůžou lidem z chudoby, zlepší jejich ekonomické postavení.
Ale nikomu to moc nepomohlo, tedy kromě Loewen Group, samozřejmě.
Jo.
Jenom hledali nový způsob, jak černochy využít ve chvíli,
kdy jsou nejzranitelnější.
Víte, co je tohle tady?
Asi ne.
Tohle je hřbitov.
Ale od pohledu to nepoznáte,
protože tu nejsou žádné náhrobky.
Proč ne?
Protože tohle je jiný hřbitov.
Je to staré pohřebiště otroků.
Každý ví, že otroci neměli vlastní peníze,
aby si mohli dovolit náhrobek pro své blízké.
A i když to od pohledu nepoznáte,
celá naše historie,
historie černochů na Jihu,
historie černochů v Americe,
našich předků v otroctví, ta je tady všude pohřbená.
Hluboko pod zemí, všude, kam se podíváte, tam je naše historie.
Na těchhle rozlehlých prázdných polích.
Na některých místech vztyčili sochy.
Všechny ty konfederační pomníky a sochy, které tu všude stojí.
Velká spousta z nich stojí právě na pohřebištích otroků.
Jako byste vzali jednu historii a postavili ji na jinou.
Jako byste vzali odkaz člověka a postavili ho na jiný.
Až jednoho dne zapadne tak hluboko,
bude tak hluboko pohřbený,
že už ho nikdy nikdo nenajde.
Přišli za mnou někteří jejich členové a řekli mi,
že pohřeb mého otce bude stát mnohem více,
než mi tvrdili při sjednávání pojistky.
Když jsem řekla, že ty peníze navíc nemám
a že nevím, jak dlouho mi bude trvat je sehnat,
s radostí řekli, že zatím tělo nechají v mrazáku.
Jáhen, kterého mi přidělili jako poradce, místo aby mě utěšoval,
využil příležitosti a vrazil mi do obličeje hromadu brožur
a pokusil se mě naverbovat jako prodejkyni.
A najednou se objevil chlap od NBC
a ptal se, jestli už jsem zařídil pohřeb
a jestli bych měl zájem o pohřební balíček od Loewenu.
A že bude mnohem výhodnější, když zaplatím předem.
Ještě před synovou smrtí.
Když můj manžel konečně zemřel,
řekli mi, že balíček, který jsem koupila, nepokrývá
náklady na balzamování a převoz těla.
Mamince jsem koupil jejich nejlevnější rakev.
A pak jsem zjistil, že jsem jim zaplatil trojnásobek průměrné ceny.
Když za vámi přijde váš vlastní kazatel a říká, ať něco uděláte,
a vy jste zbožní, věříte mu.
Chápu správně, že jste jedním z analytiků Loewen Group?
Zabýváte se obchody na nejvyšší úrovni.
- Je to tak? - Ano, je to tak.
Taky jste byl jedním z tvůrců této poslední dohody
mezi Loewen Group a Národní baptistickou konvencí.
- Je to pravda? - Ano.
Jo. Jste baptista?
- Ne, nejsem. - Nejste.
- Ale jste křesťan? - Ano.
Všichni jsme křesťani, že?
Všichni věříme v Boha. Amen.
Ale mám otázku.
Jaký zisk Loewen Group očekávala
z této dohody s NBC?
A pamatujte si,
že jste pod přísahou.
Naše původní dlouhodobé projekce pro tuto dohodu
byly asi jedna, možná 1,2 miliardy dolarů.
1,2 milionu dolarů?
- 1,2 miliardy dolarů. - 1,2...
1,2 miliardy dolarů?
1,2 miliardy dolarů.
To jsou pro Loewen Group pěkné peníze, že ano?
- Ano. - Pěkná suma.
Pěkná suma, 1,2 miliardy dolarů.
Myslel jsem, že jste říkal milion, ale byla to miliarda.
Kolik jste zaplatili jim?
Pardon?
Ptám se, kolik jste dali jim.
Kolik peněz zaplatila Loewen Group Národní baptistické konvenci
jako kompenzaci za tuto dohodu?
Myslím, že jsme jim dali dar asi 200 000 dolarů.
Porota to slyšela!
Neměli jsme se jak bránit!
Tohle je bordel.
Musím předvolat Loewena.
Poctivé jednání s lidmi pro nás bylo vždy důležité.
Jestli se snažíme být tvrdými konkurenty na stále proměnlivějším trhu?
Ano. Ale nikoho nepodvádíme.
Tak my neoperujeme.
Nemám další otázky, Ctihodnosti.
- Svědek je váš, pane Gary. - Dobrá.
- Pane Loewene, jak se máte? - Velmi dobře, děkuji.
Ten oblek vám sluší. Je to Armani.
To poznám na míli daleko.
Poslyšte, chci vám poděkovat, že jste přijel.
Vím, že máte moc práce,
ale je dobré mít tu velkého šéfa.
Protože si tu chceme posvítit na některé temné kouty
a já s tím rovnou začnu. Chtěl bych vědět,
z vašeho úhlu pohledu,
jakou jste měli dohodu s panem O'Keefem?
Myslím, že zhruba před rokem
jsme obdrželi poptávku od právního zástupce pana O'Keefea.
Vlastně jsem si dost jistý, že to byl pan Allred,
kdo nás jako první kontaktoval.
Podle mých informací velmi stáli o prodej,
tak jsme se o to začali zajímat,
prověřovat to,
zjišťovat, jestli je to něco,
co by se do našeho podnikání hodilo.
Někdy poté jsem pana O'Keefea a jeho společníky pozval do Vancouveru.
Pokud si vzpomínám, přišli na večeři
na mou loď, kde jsme to prodiskutovali.
Poté už úplně přesně nevím.
Obvykle v této fázi předávám věc svému akvizičnímu týmu.
Tak to je příjemné.
Opravdu.
A máte štěstí, pane Loewene, nemám příliš mnoho dalších otázek.
Vlastně se chci zeptat jen na jednu věc.
Jaká to byla loď?
Co prosím?
Jaká to byla loď?
Řekl jste, že jste spolu byli na lodi
a že jste spolu pojedli a bavili se, měli jste super rybu.
Tak mě zajímá, co to bylo za loď.
Nerozumím, ptáte se na konkrétní model nebo...
Vlastně se ptám...
Můžu to tady přečíst? Stojí tu: „Devět opalovacích teras.“
„Šest reprezentativních pokojů.“
- Námitka, Ctihodnosti! - „Pět luxusních ložnic.“
- Jakou to má souvislost? - Zamítá se.
- Hezká lodička. - Zamítá se.
Jenom chci, aby bylo jasné...
Ať všichni vidí, jak krásná je to loď.
Máte tam přistávací plochu pro vrtulník.
Můžete na ní přistát s vrtulníkem?
Tak to je něco. To je jiná liga.
Kolik vás ta vaše loďka stála?
To opravdu nevím.
Mám pocit, že nechápete otázku.
Zeptám se znovu, ať to líp pochopíte.
Ptám se, kolik jste za tu loď zaplatil.
- Nevím. - Námitka.
- Můžu se zeptat... - Už odpověděl.
Zapomeňte na to. Zeptám se na tohle. Kolik jste dal za svý letadlo?
Některý věci si pamatujete, jiný zapomínáte,
tak kolik stálo letadlo?
Kolik jste vy zaplatil za své? Viděl jsem ho na ranveji.
Víte co? Klidně si můžeme říct, kolik stálo moje letadlo.
Já to totiž vím přesně.
Ale o mým letadle se nebavíme.
Bavíme se o vaší lodi.
Zeptám se naposledy, aby každý slyšel, co říkám
panu Loewenovi, miliardáři, který ani neví, kolik stojí jeho loď,
na které večeřel se svými kolegy.
Zeptám se znovu.
Kolik jste zaplatil za svou loď?
Nevím.
Mám pocit, že mě neslyší.
Zeptám se ještě jednou.
Kolik stála vaše loď?
O co vám jde?
O co mi jde?
Zatímco jste se slunil na svý lodi za 25 milionů dolarů
a jedl svoje humry po 30 dolarů za kus, trápilo vás vůbec,
že to všechno zaplatili všichni ti chudí a strádající lidi,
které vaše společnost systematicky zneužívala
- a dennodenně na nich vydělávala? - Námitka!
A nejen to, vy jste je využíval v nejhorších chvílích jejich života,
když byli na dně, když přišli o blízkého,
když truchlili.
A kdo za to má platit teď?
Drobní podnikatelé jako pan O'Keefe.
Drobní podnikatelé, kteří tvrdě pracují, aby zaplatili, co je třeba,
a udrželi se nad vodou, kdežto tyhle chamtivé korporace
dělají, co můžou, aby...
- Chamtivé korporace. - Námitka!
- Tak vy pracujete. - Mám toho dost.
Posaďte se na prdel!
Budete sedět na prdeli,
dokud nedořeknu, co chci říct.
- Ještě jsem zdaleka neskončil. - Pane Gary!
Takové výrazy nebudu ve své soudní síni tolerovat.
Pane Loewene, nemůžete odejít, dokud vám nedám svolení.
Rozumíte?
Pokračujte, pane Gary, ale varuji vás, postupujte opatrně.
Ano.
Chci vědět jenom jednu věc.
Trápilo vás to vůbec?
Ne.
Nic víc nepotřebuju.
Můžete odejít.
Ten zasraný hajzl!
Ten zasranej hajzl!
Co to mělo být?
Udusil mě tam ve vlastní šťávě!
Tak co, sestro ve zbrani, co pro mě máte?
Přišla jsem vám říct, že jsme došli k rozhodnutí.
Ale, opravdu? A co jsme rozhodli?
Ve světle nedávných událostí se zdá, že by pro všechny strany
bylo nejlepší znovu otevřít diskusi o mimosoudním vyrovnání.
Jinými slovy jsme...
Jsme připraveni učinit vašemu klientovi velmi štědrou nabídku.
Vím, že pro vás není lehké to říct, ale o jak štědré nabídce mluvíme?
Spolupracujte se mnou, Willie. Sto milionů to nebude.
Co to povídáte?
Ale nemusím dodávat, že to bude částka, se kterou už se Jerry,
jeho děti ani jeho vnuci nikdy nebudou muset o nic starat.
- To zní dobře. - Jo.
Řeknu vám, co uděláme.
Co kdybychom se za dvě hodiny sešli u vás?
A vemte s sebou vašeho nejlepšího vyjednavače. Víte proč?
Budete ho sakra potřebovat.
Obecně se náhrada škody v případě deliktu přiznává v takové výši, aby žalobce
dosáhl stavu, v jakém se nacházel před spácháním deliktu.
Nicméně vzhledem k tomu, jak se celá záležitost protáhla,
se domníváme, že je v zájmu nás všech,
abychom ji jednou provždy vyřešili.
Chceme vám učinit nabídku, která je podle nás velmi velkorysá.
Samozřejmě, nemusíte ji přijmout,
zítra se všichni vrátíme k soudu a můžete to risknout s porotou,
ale upřímně řečeno, šance, že vyhrajete
nebo že se přiblížíte této částce, je tak nízká, že bych to radši nezkoušel.
Dobrá.
Tady je naše nabídka.
Odpověď zní ne.
To myslíte vážně?
- To myslí vážně? - Říkám, že ne.
Vážně mi chcete říct, že to odmítáte?
Určitě nechcete třeba čas na rozmyšlenou?
- Už jsem to promýšlel dost. - Opravdu?
Oba víme, že tolik peněz za celý život neuvidíte.
Vrátíme se k práci, nebo tu dál budete mrhat naším časem?
Řekl ne.
- Musíme dát maximum. - Dobrá.
- Jste si jistá? - Ano.
Konečná nabídka.
Stále odpovídám ne.
Do prdele, tohle je neuvěřitelný.
Co máte sakra za problém, O'Keefe?
Nemůžete mi tvrdit, že tohle není dost.
Pro mě je to víc než dost. Ale pro vás to dost není.
- Pro mě? - Není to dost, aby vás to položilo.
Ale no tak.
Něco vám řeknu, kamaráde.
Částku, která by mě byla schopná položit,
tu skutečnou částku,
nejste ani schopen spočítat.
Vemte tu nabídku, Jerry.
- Je vám 80. - Pětasedmdesát.
Můžete si promluvit s klientem?
- O čem? - O tom, že odmítl...
Řekl ne. Pokud vím, ne znamená ne, že?
Jaké to je být malým bezvýznamným pohřebním agentem
na pokraji bankrotu,
který právě promarnil svou jedinou šanci
získat 75 milionů dolarů?
Jak se cítím?
Jsem spokojenej
- Jsem spokojenej - Jsem spokojenej, jo
Jo, to je ono.
- Jsem spokojenej - Jsem spokojenej
Končíme. Řekl ne.
- Uvidíme se u soudu. - Klidně běžte.
- Díky. - To je fraška.
Jsem spokojenej
Jsem spokojenej, jo
Překvapení!
- Hádej, kdo přijel? - Co to děláš?
Napadlo mě, že uvítáš společnost.
- Zlato. - Chyběls mi.
To je ono.
- To je náš styl. - Přesně.
Pojď, teď zrychli.
- Přidej. To stačí. - To je ono.
To je dobrý. Hej!
Tohle je moje.
Zítra budou závěrečný řeči.
Myslíš, že to nevím?
Už jsem měl velký případy,
ale tenhle je...
Mám v rukách osudy spousty lidí.
A...
Asi to na mě trochu dolíhá.
Hlavně...
Hlavně pokud jde o Jerryho.
Takže...
Nechci prohrát.
Nechci... Říkám si...
Co když nevyhraju
a všechny ty lidi zklamu?
Hele,
ty je nezklameš,
tak si nemusíš dělat starosti.
Víte to jistě, slečno Glorie?
Nevím to jistě. Ale znám tebe.
Znám svého manžela.
Jo, zlato.
Ale měla bych jeden návrh, zlato.
Jo? Jakej?
Až budeš zítra u soudu dělat,
- co umíš nejlíp... - Co umím nejlíp.
Snaž se o sobě nemluvit ve třetí osobě.
Ano?
Co? Co to říkáš?
To nedělám.
- Jo, děláš. - Nedělám.
Jenom trošku.
Nemyslím si, že to dělám.
„Holka, připrav se, Willie Gary jde nahoru!“
- Věř mi. Děláš to. - Jo.
Willie Gary to nejspíš čas od času vážně dělá.
Dámy a pánové porotci,
mám na vás jenom malou otázku.
Nevadí, když nebudu mluvit složitě?
Řeknu to jednoduše, srozumitelně.
Dosáhla porota verdiktu?
1. LISTOPADU 1995
Po pečlivém zvážení
jsme se jako porota v případu číslo 9661
Okresního soudu okresu Hinds,
pan Jeremiah O'Keefe vs. Loewen Group LLC,
rozhodli přiklonit na stranu
žalobce, Jeremiaha O'Keefea.
Dále jsme se rozhodli, na náhradě škody 100 milionů dolarů,
které panu O'Keefeovi
vyplatí žalovaná společnost Loewen Group LLC.
A k tomu...
400 milionů dolarů jakožto...
- Já to říkal! - ...sankční odškodnění,
které panu O'Keefeovi rovněž vyplatí žalovaná strana.
Zasloužíte si to. Jo!
Pět set milionů, Jerry.
Já vím, Willie.
Já vím.
Hej, Willie.
Zdravíčko, Mame.
Copak? Přišla jste si pro poslední výprask?
Poslední výprask? Ne.
- Chtěla jsem vám jenom poblahopřát. - Vážně?
- Jo. - Poblahopřát?
Ale no tak. To myslíte upřímně?
Poslyšte, prohru nesnáším,
ale tohle bylo zasloužené. To můžu upřímně přiznat.
Zasloužený vítězství? Je to půl miliardy.
Hluboko uvnitř určitě máte pocit, že je to přehnaná suma.
Jo. A možná si ve skrytu myslím, že to není dost.
Klidně beru víc.
Hodně štěstí, Willie Gary.
Ozvěte se. Třeba se zas uvidíme u soudu.
Hej, Mame.
Musím vám něco říct.
Patříte k nejdrsnějším právníkům, proti kterým jsem kdy šel.
Vy taky.
Na Johnnieho byste jistě udělal dojem.
Johnnie.
Loewen Group se proti rozsudku odvolala a nakonec souhlasila
s nabídkou na vyrovnání ve výši 175 milionů dolarů.
O dva roky později byl Ray Loewen donucen odstoupit
z funkce prezidenta a generálního ředitele své vlastní společnosti.
Necelý rok poté Loewen Group vyhlásila bankrot.
POHŘEBNÍ ÚSTAV BRADFORD-O'KEEFE
Po skončení procesu Jerry a Annette založili
charitativní nadaci pro sociálně znevýhodněné.
Více než 40 % prostředků nadace
získaly černošské skupiny, církve a školy.
Společnost Bradford-O'Keefe Funeral Homes stále vzkvétá
a je největším rodinným pohřebním podnikem v jižním Mississippi.
- Vždycky aspoň jeden. - Vždycky někdo.
Willie Gary patří k nejvýznamnějším soudním právníkům v zemi
a vyhrál významné spory proti několika předním americkým korporacím,
včetně Anheuser-Busch a Walt Disney Company.
Je známo, že se sám označuje za „zabijáka obrů“.
Willie a Jerry zůstali blízkými přáteli až do Jerryho smrti
v srpnu 2016.
Jak se daří?
Zdravím. Willie Gary, no ne!
- Jak se máte? - Rád vás vidím.
Až budu velký, budu jako vy.
- Budete lepší. - Nechte toho!
- Těšilo mě. - Opatrujte se.
Překlad titulků: Veronika Kubíčková
Kreativní dohled: Vít Bezdíček