Det nemmeste for mig nu ville være at undskylde.
Det er vigtigt, du forstår, hvorfor jeg ikke kan.
Den fyr i dit hus, han var professionel.
Den, der hyrede ham, ville gøre en ende på mig.
Og det er min erfaring,
at det betyder at gøre en ende på alle, der står mig nær.
Det er dig.
At holde dig i live og i sikkerhed.
Det blev en prioritet, Zoe.
Jeg gør dig ikke noget.
Jeg tænkte, at hvis du ville råbe eller skrige ad mig,
er det her et sikkert sted at gøre det.
Godt. Vi skal køre langt.
Når du er klar til at tale, kan vi tale.
Der er én ting, jeg vil bede dig om.
Ring til din søn.
FBI banker på hans dør og stiller ham nogle spørgsmål.
Han skal nok klare sig, men…
Han vil være bekymret.
Nu er det bedste tidspunkt at sætte tingene på plads.
Det er sidste gang, du ringer på din telefon.
Så de ikke kan spore os.
Men i det mindste ved han, det er dig, der ringer.
Bare fortæl ham sandheden.
At du er uskadt.
Og du holdes fanget mod din vilje.
Men du er i god behold, og at du snart kontakter ham igen.
Du bruger ord.
Der forhindrer dig i at blive betragtet som medskyldig.
Det er Jason. Læg en besked.
Pis.
Så må vi hellere…
…komme afsted.
Det lokale politi, negativ. Regionskontoret, negativ.
Digitale teams fra vores bureau, over hele linjen. Negativ.
Der er gået 72 timer, siden politiet har hørt fra ham.
Dan Chase er væk.
Og kvinden, McDonald?
Heller intet spor af hende. Vi kontakter hendes søn.
Hun ringede, men de talte ikke sammen.
Det er også tre dage siden.
Vi holder ørene åbne, men…
Ja.
- Godt. Tak, Joe. - Ja.
- Jaden eller Caden? Måske. - Brayden.
Hans far er viceminister for afrikanske anliggender.
Men det er uvæsentligt.
Hvad skete der? Var det slemt?
Brayden var imod Henrys præsentation.
Han kom bagefter og sagde…
…at du ikke var en troværdig helt.
Han sagde, at politiet er almindelige mennesker,
at mange af dem gør slemme ting og slipper af sted med det.
Og at Henry burde være mere fornuftig, når han vælger, hvem han ser op til.
Storartet.
Hvem valgte Brayden som helt?
Spider-Man.
Jøsses.
- Lød Henry okay? - Ja.
Han har det fint.
Det fortalte han mig ikke.
- Han fortæller dig bare ting. - Ja.
Jeg var meget i huset og passede dem.
Da Lily og jeg var sammen, sagde hun, at jeg var halvt hans tante,
halv storesøster og halv terapeut.
Lilly var ikke god til matematik.
Ja. Du var der meget.
Jeg skulle have været der meget.
Det er måske sandt. Men det hele hænger ikke på dig.
Chip kunne have gjort en større indsats.
Og nu er du her.
Når du bare vil kravle ned i et hul,
du holder verden oppe med begge hænder
og melder dig til at opfostre en syvårig dreng.
Jeg gad godt se Spider-Man gøre det.
Jeg talte med Joe.
Vi melder os officielt.
Det er 72 timer siden, Chases spor blev koldt.
Vi skal mødes med Hamzads advokat i morgen.
Hun finder ud af, vi har mistet ham.
Det bliver en interessant samtale.
Du har et godt argument.
Du kan hjælpe dem med at få det, de vil have.
Når de forstår, hvad du ved om Chase og hans kone,
vil de indse, at de har brug for dig.
Hvad?
Konen. Hvorfor er du så interesseret?
Hvad mener du?
Nå, da jeg talte med Waters om det, havde du en reaktion.
Nu tænker du på hende igen. Har jeg overset noget?
Der var tre involveret, da det hele begyndte.
Så taler vi videre om de første to,
men denne kvinde er måske den usynlige mand i alt det her.
Det er måske værd at holde øje med hende,
indtil vi finder ud af, hvad vi mangler.
Ved du noget om hende, som kan være et svar?
Jeg ved ikke. Jeg vidste ikke meget om hende.
Jeg var bare bevidst om hende.
Bevidst om tyngden, hun udøvede på ting omkring sig.
Det, hun fik mænd til at gøre.
Du ved, det er sent.
Det bliver hårdt i morgen.
Vi burde få noget søvn.
Vil du slå alarmen til, når du går?
Naturligvis.
- Godnat, min pige. - Godnat.
- Hvor er du? - I Colorado. Vi er i L.A. i morgen.
- Er du okay? - Ja.
- Må jeg spørge om noget? - Fyr løs.
Vi har et møde i morgen med Nina Kruger.
Hun repræsenterer Faraz Hamzad.
Godt. Hvorfor?
Vicedirektøren tror vist, at alt det her sker, fordi…
…Hamzad vil have information.
Noget, han tror, du ved, som han vil vide.
Vent, "vi har et møde"? Hvorfor "vi"?
- Jeg tager med ham. - Hvorfor?
Vil du ikke vide, hvad der bliver sagt derinde?
Ikke hvis det bringer dig i fare.
Emily, han er desperat og har fejlet.
Det er fint, at han betaler prisen.
Men du skal ikke stå i skudlinjen, når det, der sker for ham…
- Far? - …sker for ham.
- Hold op. - Åh, Em.
- Åh gud. Godt. - Hvordan går det?
- Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
- Og Zoe? - Hun sover. Hun har det fint.
Jeg tror, hun forstår, at det må være sådan i et stykke tid.
Må jeg sige en ting til om det andet?
Ja.
Det er ikke et mysterium, Em.
Sandheden er, at på et tidspunkt i hans liv,
troede Faraz Hamzad, mor tilhørte ham.
Han bærer nag til mig, fordi jeg hjalp hende.
Alt andet er en distraktion.
Er du der stadig?
Ja. Ja, jeg er her stadig.
Hvad gør vi ved det?
Der er også folk, der bærer nag til ham.
Når jeg kommer til LA,
kan jeg få mit firma til at få en mands opmærksomhed,
der bærer nag
og måske vil gøre noget ved det.
Godt.
Hold dig til mig, Emily. Vi kommer igennem det.
Det ved jeg.
Jeg må gå. Kør forsigtigt.
- Ring, når du kommer hjem. - Okay, det skal jeg nok.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Jeg har noget til dig.
Tandbørste. Du ved…
Jeg tænkte, du havde brug for tøj.
Bare til at starte på.
Jeg hedder Henry Dixon.
Henry Dixon. En tidlig investor i en investeringsfond
ved navn Corsair Finance.
Som har klaret sig godt gennem årene.
Du…
Du er Marcia Dixon.
Henrys kone.
Du kan ændre billedet, når vi har deres underskrift.
Det er det vigtigste. Du skal lære det.
Og når du har lært det,
overfører jeg nogle penge til dig under dette navn.
For at kompensere dig.
Kompensation og en halv million dollar.
Zoe?
Hej, Stuart.
Køreturen var begivenhedsløs. Ja, tak.
Jeg går ind nu. Og stedet ser godt ud.
Ja. Tak, fordi du handlede ind.
Jeg… Jeg bliver her ikke så længe.
Men jeg sætter pris på omtanken.
Ja, planerne er ændret lidt.
Fru Dixon sluttede sig alligevel til mig.
Ja. Jeg vil holde lav profil.
Jeg skal bare til et kort møde med Zach.
Har du bekræftet det?
Fantastisk. Frokost i dag.
Ja, det er…
Det er perfekt, Stuart. Hvornår?
Ja.
Det var lige det, jeg håbede på. Ja.
Hvornår?
Og hvor?
Okay. Godt.
Mange tak, Stuart. Godt arbejde.
Okay. Så ses vi der.
Ja.
DU HEDDER MARCIA DIXON
Sidst, jeg var her, var med hende.
Kort efter hun blev diagnosticeret.
Du ved, jeg…
Jeg tænkte, at hun ville få bedre behandling her.
Men det gjorde hende ked af det.
Og at være et fremmed sted. Et sted…
Uden minder om Emily.
Så vi tog hjem.
Og den vise gamle mand sagde:
"Sprog bedrager i sin natur."
"Skjuler sandheden i mørket,
I stedet for at oplyse den."
"Sandhed," sagde den vise, gamle mand,
"lever kun i stilhed."
Alle lyver om alt.
Indtil de intet siger.
Så er det sandheden.
Du har muligvis misset pointen.
Nej, jeg forstår.
Du var lidt fuld af lort. Men på en sjov måde.
Er du okay?
Hvad skete der?
Jeg har set russiske rædsler før.
Men jeg har aldrig set rædsler som i Meshbahar…
Døden.
Den ondeste slags.
Mødre, der græd over slagtede børn, blot for at blive slagtet selv.
Og den ondeste af dem alle,
deres kommandør, der styrer det hele.
Uden nåde.
Et monster, ekspert i at øge blodtrykket og skrækken.
Ting, jeg aldrig glemmer at have set.
Ting, vi undslap med nød og næppe.
Vi vil gengælde.
Vi må være forsigtige.
Må vi være alene?
John, du bliver.
Vores flugt var ikke så kneben, som Kosha vil have dig til at tro.
Den var kneben nok.
Jeg kan høre det i din stemme og i hans.
Og når nogen skyder på min kone,
hører han fra mig om det.
Vi taber.
Enheden, der indtog Meshbahar, er stor
og velbevæbnet og veldrevet,
og lige nu angriber og svækker den vores rivaler.
At angribe så stor en enhed ville kræve 300 mand
og materialer nok til flere måneder.
Ikke nødvendigvis.
Jeg vågnede engang i en garnison…
I A Shau Valley, og vores øverstkommanderende var væk.
Bare væk.
Ingen hørte noget hele natten.
Ingen så noget.
Det eneste, der var tilbage af ham, var…
…blodige kradsemærker i gulvet
og et par fingernegle.
Han prøvede at undgå at blive trukket væk.
Ingen ved, hvordan NVA kom derind.
Ingen ved, hvordan de fik ham ud
uden at sige en lyd.
Ingen ved, hvad der blev af ham.
Ingen i vores enhed sov i en måned efter det.
Det kunne vi gøre.
Jeg kunne gøre det.
Det lyder ikke, som om almindelige soldater stod bag.
Det lyder, som om GRU styrede det.
Det ville være rart at vide hvorfor…
…en russisk efterretningsofficer igangsætter terroroperationer
så langt nede i dalen, når de aldrig har gjort det før.
Og det ville være godt for alle i dalen at vide,
at når nogen kommer efter din kone,
vil de høre om det.
Der er næsten ingen forskel på at være her og være væk.
KODE: X8472954: MED-REC-P517 FORNAVN: JAMES, EFTERNAVN: MCGRAW
DØDSTIDPUNKT: 16.02
Få centimeter Kevlar og et brækket ribben i stedet for en kugle i hjertet.
Nogle gange tænker jeg,
om vi har været for gode til det for længe.
Måske har du glemt, hvordan det kan ende, hvis vi ikke passer på.
- Er jeg ikke bevidst om min dødelighed? - Det sagde jeg ikke.
Så jeg er ikke forsigtig?
Det er ikke dig, jeg er bekymret for.
Hvad prøver du at sige?
Enten vidste Morgan Boat,
han satte os i en lortesituation,
da han gav ham dit nummer.
Eller også vidste han det ikke.
Jeg ved ikke, hvad der er værst.
Vi må vide det.
Hallo?
Jeg ringer for at afslutte vores samtale.
Ja.
Hvad er det normale i sådan en situation,
hvor arbejdet var ufærdigt?
Tyve procent.
Det er fint. Det sørger jeg for.
Så er samtalen slut, ikke?
Jeg vil gerne tale om, hvorfor arbejdet var ufærdigt.
Okay.
Når jeg udfører et job, planlægger jeg alt.
Men jeg kan ikke planlægge, hvad jeg ikke får at vide.
Tror du, jeg skjulte noget for dig?
Målet var på vej ud af døren.
Hvad mener du med "på vej ud"?
Pakket. Klar til afgang. Vagtsom.
Vidste han, jeg kom?
Nej, det kunne han ikke.
Vidste han, at politiet var på vej?
Enten er han verdens heldigste mand,
eller nogen i din ende advarede ham om, at noget var på vej.
Jeg tror, du har en muldvarp i din operation.
Jeg må forstå, hvorfor du ikke vidste det.
Ved du, hvem muldvarpen kan være?
Notat. Dato: 10. september. Emne: Harold Harper.
Der er parentes her. For det er bare en skabelon.
Den bliver sendt ud til flere personer i Capitol Hill
og på tværs af fire afdelinger.
Vi er klar over, at ordensmagten
ikke har pågrebet den mistænkte Dan Chase.
Vi har fået nys om,
at hr. Chase fik hjælp til at flygte
af FBI's Vicedirektør for Kontraspionage, Harold Harper.
Så mindst én telefonsamtale.
Samt yderligere undergravning af og indblanding i
ordensmagtens indsats.
Jeg havde tilladelse til at sende det, før hr. Waters kontaktede mig
for at sige, at du måske har noget at sige, der er værd at høre.
Hvis det er tilfældet…
…synes jeg, du skal sige det.
Jeg kan give din klient de svar, han søger.
Jeg er måske den eneste, der kan.
"Svar."
Hvilke svar tror du, min klient leder efter?
Der må du hjælpe mig.
Det er jeg ikke sikker på endnu.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Chase havde et forhold til din klient…
…og med din klients første kone.
Jeg var der. Jeg så det på afstand, men i realtid.
Så jeg ved lige så meget som alle andre.
Hvis jeg vidste, hvad han ledte efter, kunne jeg hjælpe med at finde det.
Hr. Harper,
I ti år har jeg repræsenteret hr. Hamzads interesser
i Storbritannien, USA, det amerikanske kontinent.
Jeg er involveret i hans interesser og i hans families investeringer.
Jeg har adgang til hans mest følsomme oplysninger.
Og idéen om, at han er involveret
i en slags informationsindsamlingsøvelse.
At der er svar, han søger, som jeg ikke engang kender til,
er højst usandsynligt.
Hr. Hamzads bekymringer vil blive videregivet til de nødvendige parter…
…inden dagen er omme.
Goddag.
Hun hed Balur Dodfar.
- Undskyld mig? - Hamzads kone.
Det hed hun, før de blev gift.
Vidste du det?
Han mødte hende i Kabul.
Hun var ikke vellidt i inderkredsen.
Men han elskede hende så højt,
havde så dyb respekt for hendes sind,
at han så hende som sin mest betroede rådgiver
under kampen mod Sovjetunionen.
Indtil hun forrådte ham
og forlod ham for ham, vi kalder Dan Chase.
Men som dengang hed Johnny Koehler.
Han har ikke fortalt dig noget, vel?
Du ved, hvad han lader dig vide.
Men måske ved jeg mere end det.
Jeg ved, hvad der skete, før det gik galt.
Jeg har indsigt.
Ring til ham.
Sig, han ikke skal spilde den.
Om et par timer er det morgen hos ham.
Vent i baren nedenunder. Jeg finder dig.
Min far ville have, at min bror giftede sig med en anden.
Så tog min bror videbegærligt på universitetet,
og han kom glad hjem og sagde: "Det her er Belour."
Så meget for min fars planer.
Jeg er ikke længere overrasket over den indflydelse, hun har på ham.
Han var den eneste, hun havde den indflydelse på.
Indtil nu.
Hvad skal det betyde?
Hun siger, vi skal passe på med russerne.
Og dig, som har kæmpet så mange kampe med os.
Du af alle er enig med hende.
Er jeg?
Du foreslog en blodløs kidnapning som reaktion på deres grusomheder.
Jeg husker ikke, at jeg sagde noget om, at i aften var uden blod.
Jeg hørte, hvad de gjorde.
I aften vil den ikke være blodløs for mig.
SOVJETUNIONEN
Hej.
Har du ild?
Nej?
Hvad?
Hvad vil du mig?
Pis.
Undskyld.
Hvorfor undskylder jeg?
Jeg blev kidnappet, og nu siger jeg undskyld til jer,
fordi jeg ikke tog mig bedre af jeres behov…
…højt.
Op i røven med det her.
Det betyder ikke, at det vil tage lige så lang tid
for at blive dobbelt så varm.
Hvis det giver mening.
Du godeste.
Lad os tage den derfra.
Åh gud.
Vent. Det var bedre. Okay.
Det var tæt på knoglen, og den gik op til 1,5.
- Hallo? - Fr. Dixon?
Ja. Hvem er det?
Det er Stuart, hr. Dixons assistent.
Jeg vil bare sige, at hvis du har brug for noget, så sig endelig til.
Vi har aldrig mødt hinanden,
men vi betragter dig alle som familie her i firmaet.
Så hvad som helst.
Fru Dixon?
Nej. Jeg tror, jeg kan klare alt selv.
Tak.
Henry.
Zachary.
- Har du ventet længe? - Ja.
- Næsten en halv time. - Det må du undskylde.
Jeg fik et opkald fra Sacramento. Du ved, hvordan det er.
Det er dejligt at møde dig. Det var på tide.
Vi har en forbindelse, som du måske ikke kender til.
- Er det rigtigt? - Min mor er Julia Lewis.
Hun var receptionist, da firmaet startede.
Der kan man bare se.
Min mor sagde, at da hun blev gravid med mig,
ville partneren fyre hende.
Men du trådte til og stoppede ham.
En enlig mor i denne by?
Ja. Der er nok et studie, hvor der står:
"Jeg ville ikke være her uden dig."
Der er noget, jeg gerne vil tale med dig om.
Naturligvis. Hvad så?
Jeg vil foretage en handel. "Arslan Mining and Metallurgy."
- Godt. Hvilken slags handel? - Egenkapitalinvesteringer.
Noget, der fanger deres direktørs opmærksomhed,
Süleyman Pavlovitj.
Centralasiens geologer.
Jeg kender den ikke så godt, men det er et forsøg værd.
Skal vi ikke lade dem for enden af gangen
lave research, lave en præsentation…
Jeg vil gerne rykke hurtigere nu.
Men hvor meget hurtigere vil du rykke?
I dag.
Jeg kan leve med i morgen.
Henry…
Ja, Zach?
Nu, det er meget risikabelt.
Har du oplysninger, du kan dele med mig,
der kan hjælpe mig med at forstå det?
Pavlovitj.
Han har mange relationer,
meget historie i regionen.
Jeg vil have en relation til ham, og sådan vil jeg starte den.
Jeg ved, at de første to store handler,
firmaet lavede, var store, vilde satsninger.
Det var måske endda dine ideer.
Det var de. Og det er godt.
Vi ville ikke være her uden dem.
Men penge…
Penge vokser til den. Der vil være komfortabel.
Bliver kræsen med sit selskab.
For at være ærlig bad jeg ikke om råd.
Du skal sætte hjulene i gang, Zach.
Kalkunsandwichen er rigtig god.
Troede du, det var en gave til hvem?
En fugl efterladt på vores dørtrin for at bevise din loyalitet til hvem?
Eller måske for at vise mig noget andet.
Indtil dette øjeblik…
…var han så lovende.
Bagefter vil han blive et uhyre.
Så monstrøst,
at du og jeg vil selv blive monstre for at undslippe ham.
Det kommer ikke til at ske.
Det har jeg ikke i mig.
Hvis jeg nogensinde har elsket dig, var det derfor.
Jeg tror, du troede på det.
Süleyman Pavlovitj. Begyndelsen på enden.
Bebrejd ikke dig selv.
Verden er fuld af monstre.
Før eller siden bliver det vores tur.
Ved du, hvad misofoni er?
Hvad?
Misofoni. M-I-S-O-F-O-N-I.
Slå det op.
"Når en bestemt lyd udløser en følelsesmæssig
og fysiologisk reaktion som vrede.
Panik eller mani.
- Almindelige lyde inkluderet." - Ja.
- Så lige nu er du… - Ja.
- Vrede eller… - Det er den.
Godt.
Hør her. Jeg siger det bare.
Det er et stort øjeblik for os.
Er det?
Vi er nået dertil, hvor vi kan betro os til hinanden.
Og?
Det tager flere år for nogle. En milepæl.
Måske behøver vi ikke grave efter snavs på hinanden mere
bag hinandens ryg.
Har du fundet noget interessant på mig?
Ikke rigtig.
- Har du fundet noget på mig? - Ikke særlig meget. Nej.
Men jeg har hørt en historie.
Men jeg tøver med at gentage den, for den lyder ikke sandfærdig.
Men jeg gentager den, fordi jeg er nysgerrig.
Og jeg må vide det.
Jeg hørte, du overfaldt en overordnet.
Er det sandt?
Ja.
Hvad gjorde du?
Jeg slog ham i ansigtet.
Spiste han mandler?
Nej.
Han kaldte mig "Fregne".
Jeg er ikke med.
Jeg har aldrig rigtig kendt min mor.
Hun var der. Hver dag. Hele tiden. Men…
Jeg følte altid, at en del af hende manglede.
Som om hun havde opgivet et andet liv for det her.
Så hun var altid hul.
Så jeg lovede mig selv, at jeg aldrig ville ende sådan.
At jeg ville finde noget meningsfyldt,
og at jeg ville arbejde hårdt, til mine fingre blødte for at blive god til det.
Og det gjorde jeg.
Og så kommer et røvhul, som vil have, at alle ved,
at han synes, det er sjovt, at jeg ikke hører til her.
Men jeg hører til her.
Det skulle han bare vide.
Fik du ballade?
Jeg blev fyret.
Men du er her stadig.
Fordi fem minutter efter jeg blev fyret,
truede min chefs chef med at gå ud af døren lige bag mig.
Din chefs chef.
Harold Harper?
Jeg er god til at forudse hr. Hamzads reaktion
på dårlige nyheder.
Hvad gør ham frustreret, hvad gør ham vred.
Hvad får ham til at ville forvolde skade
til hvad eller hvem, der har gjort ham vred?
Jeg gik ud fra, at jeg ville få en af delene eller det, der var værre.
Hans egentlige reaktion var…
Den var lidt mere kompliceret.
Om en time er der et fly, der er klar til at lette.
Hvis du vil drøfte sagen yderligere,
vil du gå ombord.
Nej.
Vent lidt.
Bekræfter han, at jeg har ret i,
at han er ude efter information?
Jeg tror ikke, han bekræfter noget.
Du kan ikke seriøst overveje det.
Jeg forstår ikke helt, hvad det er, jeg overvejer.
Hvis jeg går ombord på det fly, vil han personligt tale med mig.
Er det, hvad vi ser her?
Lad mig gøre det helt klart, hvad jeg siger,
som jeg er autoriseret til at sige, og ikke mere.
Hvis du er på flyet, når det letter,
vil hr. Hamzad overveje at fortsætte samtalen.
Hvis ikke, udsender han notatet,
lægger skylden for alt, hvad der er sket, på dig.
- Hej, min pige. - Hej.
Ja, jeg er på vej tilbage til lejligheden. Hvad så?
Jeg har lige været til møde med advokaten.
Faraz Hamzad vil have Vicedirektøren på et fly, og det vil han gøre.
Et fly? Hvorhen?
Vi ved ikke hvorhen eller hvorfor.
Men det beviser teorien om, at det, Hamzad er ude efter,
bare er en slags information.
Emily, sig, at du ikke planlægger at flyve med ham.
Jeg har ikke noget valg.
- Du har et valg. - Nej.
Han begynder at fatte mistanke til mig.
Mistanke? Hvad mener du?
Em, hvorfor sagde du ikke det noget før?
Og hvis jeg forlader ham nu, i dette øjeblik
med alt, der er på spil, ved han, der er noget galt.
For det ville jeg aldrig gøre.
Hvem ville gøre det? Dig eller Angela?
Jeg ved det ikke.
Jeg begynder at glemme, hvad forskellen er.
Jeg er ved at bryde sammen, far.
Emily, hør her. Her er, hvad du skal gøre.
Smid telefonen væk, brænd, hvad du skal, og forsvind.
Du ved, hvor du skal hen. Sig det ikke højt.
Sig det ikke til nogen, så mødes vi der.
Nej.
Em, jeg mener det. Det er alvor.
Jeg har arbejdet for hårdt.
Jeg har ofret for meget for det her. Jeg er god til det.
Hvis jeg går nu, er det hele væk.
Så aner jeg ikke, hvad jeg er.
- Emily, du ved, hvem du er. - Alt var fint.
Det gik fint, indtil jeg hørte Faraz Hamzads navn.
Har du en plan for, hvordan vi håndterer det her?
Ja.
Og er han stadig i live, når planen er slut?
Jeg får det ikke bedre, før han er væk.
Jeg tror ikke, jeg ved, hvem jeg er, før han er væk.
Så jeg beder dig.
Jo før, jo bedre.
- Og i mellemtiden skal jeg gøre det her. - Emily, nej.
- Jeg elsker dig, far. - Emily…
Forstår du, hvorfor jeg ikke kan følge dig om bord på flyet?
Jeg har folk at stå til ansvar for.
Det er ikke længere i nærheden af min opgave.
Jeg forstår.
Hør her, jeg…
Dette mærkelige og ubehagelige territorium jeg begiver mig ud i…
Jeg er skide nysgerrig, men jeg blander mig ikke.
At blande sig er…
Det er for folk, der bør passe bedre på sig selv.
Men hende her…
Hun er en af de gode.
Hun ville gå ind i en brændende bygning for dig.
Og jeg kan ikke forstå, hvorfor du lod hende gøre det?
Har du børn, Rain?
Nej, det har jeg ikke.
En skønne dag, hvis du får det…
Når tiden er inde til, at de knuser dit hjerte,
så husk, hvad jeg sagde.
Så snart du lukkede dem ind…
…bad du selv om det.
De har bestilt takeaway.
Skal vi spise?
Hvordan gik det i dag?
Det skal nok gå.
Det er godt.
- Det lyder ikke så godt. - Ja.
- Det kunne være gået bedre. - Ja, måske.
Jeg skulle til at undskylde igen.
Det er jo ikke din skyld.
Det ved jeg. Det er en svær vane at bryde.
Hvad er det?
Det er et brev fra Marcia Dixon.
Det er adresseret til Corsair Finans' bestyrelse.
Det viser hendes hensigt
for at blive skilt fra sin mand.
Hvad laver du?
Det lyder ikke, som om du har været igennem en skilsmisse før.
Jeg lærte meget af min.
Jeg tænkte, at hvis jeg forstod reglerne bedre,
kunne jeg beskytte mig selv.
Det er åbenbart ikke det, reglerne er til for.
Men jeg tror, Marcia har lidt mere magt end mig.
Hvis jeg forstår situationen ret,
ville dette brev skabe kaos i dit firma.
Revision, opdagelse.
Frygten for, hvad jeg beder om i en skilsmisse,
frygten for, hvad jeg ville få.
Så du er bare den fyr for dem i et stykke tid.
Ham, de holder på afstand, medmindre de vil ende i vidneudsagn.
Så det ville være næsten umuligt for dig at opnå noget.
- Hvad fanden laver du? - Jeg har ikke sendt det endnu.
Jeg ville sende det om to timer, men jeg kan logge ind og stoppe det.
Måske har du ret.
Jeg var død, hvis jeg ikke var taget med dig.
Måske tager du fejl.
Og det er bare en kidnapning.
Måske begge dele. Uanset hvad er jeg her.
Og herfra ser jeg to veje fremad.
Et.
Jeg bliver.
Og jeg hjælper dig igennem det.
- Du vil hjælpe mig. - Ja, det vil jeg. Du har brug for det.
Der var engang,
hvor jeg så mig i spejlet og ikke vidste, hvem jeg var.
Jeg tror, du ved, hvad jeg følte.
Jeg tror ikke, du kan huske, hvordan livet var før den følelse.
Og jeg tror på din datter.
Jeg tror, at ham, hun talte om, er derinde et sted
og jeg vil gerne hjælpe ham.
Jeg havde aldrig nogen til at hjælpe mig med min oplevelse,
og det tog nær livet af mig.
Og det var uden at skulle gøre det, mens jeg løb for livet.
Zoe, hør her. Jeg klarer mig.
- Det er alt sammen traumatiserende. - Men hvis jeg gør det for dig,
så må du anerkende, at vi er sammen om det her.
Du må gøre noget for at bevise det.
Hvad har du i tankerne?
Halvdelen af alt, du ejer.
Overført til mig før kl. 22.17…
…eller e-mailen sendes.
Hvad er to?
To?
To er, at du giver mig en rimelig mængde penge
for den katastrofe, du har gjort mit liv til.
Og jeg forholder mig passiv i denne lejlighed,
indtil det er sikkert for mig at gå, og så gør jeg det.
Tyveri. Afpresning.
- Hvad vil det koste mig? - Halvdelen af alt, du ejer.
Så det handler ikke om penge,
- indtil du afpresser mig? - Jeg sagde, at penge ikke bare er penge.
Det er altid et ubehageligt mål.
Hvor meget vil jeg dit? Hvor meget vil jeg undgå dat?
Hvor meget magt har jeg?
I dette øjeblik…
…vil jeg være mere end en komplikation i din historie.
Jeg vil vide, at næste gang vi er uenige,
har jeg ressourcer til at få dig til at tænke dig om,
før du truer mig eller smider mig i et bagagerum,
eller kigger forkert på mig for at lukke munden på mig.
Jeg vil regnes for noget.
Jeg har ressourcerne til at sørge for, at du tager højde for mig.
Har du nogen anelse…
…om den fare, du bringer dig selv i?
Den fare, du udsætter mig for? Mit barn?
Du skal tage højde for mig.
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen