For fanden, Harold.
Har du dem ikke med?
Nej.
- Du behøver ikke flere våben. - Jeg har ikke brug for flere våben.
Jeg har brug for de våben.
Vi er 563 km fra den nærmeste golfbane.
Jeg ved ikke, hvad det her handler om.
Jeg kan ikke lade, som om jeg er en anden,
end den jeg virkelig er.
Den var god.
Så vi skal skændes nu,
før du går med til at give mig, hvad jeg har brug for?
Johnny, ved du,
hvor farligt det er for mig at være her?
Det tror jeg.
Du udkæmper en krig, dit land har beordret dig til ikke at udkæmpe.
Og i den krig har du valgt side med en af vores fjender.
Han kæmper mod vores fjender.
Hvordan gør det ham til vores fjende?
Han kæmper ikke, som vi vil have det.
Han vinder ikke kampen på den måde.
Og han gør dem, der vil vinde, svagere,
- fordi de må holde ham væk. - Intet af det betyder noget.
Betyder det ikke noget?
Her er ikke andre, vel?
Det er her, beslutningerne træffes. Så det er bare dig og mig.
Uanset hvad Langley vil have dig til at tro,
du ved, jeg har ret.
Du kender ham, ikke?
Han er klogere end os to tilsammen.
Han vil bare have sit folk til at leve deres liv
uden at blive voldtaget og myrdet af russiske teenagere.
I en krig, hvor det bliver sværere
at skelne mellem de gode og de onde,
er han den gode fyr.
Det er det, der betyder noget.
Det eneste, der betyder noget.
Den amerikanske regering, hele dens efterretningsapparat,
alle hendes regionale allierede og alle deres efterretningsapparater,
de tager alle fejl af ham.
Og du har ret?
Ja, præcis.
Må jeg få mine rifler nu?
Hvordan gik det for Knicks?
Jeg har ikke set en sportsside i tre måneder,
men jeg har på fornemmelsen, at det måske var ved at vende.
Du ved, det bliver mig, ikke?
Når de forkerte finder ud af, hvad du laver derude,
og de ikke ønsker, at du eksisterer længere.
Det er mig, de vil bestille til at gøre det.
Ja.
Min operation er lukket ned.
Det siger du ikke.
En efterlysning blev sendt ud i aftes.
Der udstedes arrestordrer lige nu.
Det er et politianliggende nu.
En specialgruppe fra dit kontor vil organisere en menneskejagt.
Jeg skal rådføre mig med specialgruppen.
Med din tilladelse er der et spørgsmål fra i aftes,
- jeg gerne vil arbejde på. - Hvad er det?
På et tidspunkt mistede han mine mænd.
Han kunne bare være forsvundet, men i stedet kom han tilbage…
…og gjorde alt det her.
Gad vide hvorfor.
Eller måske ville han lave rav i den, så vi skulle følge reglerne.
Måske ville han lave rav i den,
så du ville være ansvarlig for de regler, du følger.
Det er svært for mig at se det, jeg så i går aftes,
og ikke tro, at det er personligt for dig.
på måder, der kan skade missionen.
Man når min alder i branchen, og på den ene eller den anden måde
vil man have noget "personligt" med stort set alle.
- Hvor skal du hen? - Han kan ikke være nået langt.
Jeg finder ham.
Hej, Em, det er din far igen.
Jeg ved, du ikke er et barn,
og jeg ved, at der er ting…
…som skal ændres nu.
INGEN ADGANG INDTRÆNGENDE RETSFORFØLGES
Hvem vi er for hinanden.
Hvem jeg er for verden,
og det skal ændre sig hurtigt.
Det plejede at være let.
Det er nemt at skifte fra en rolle til en anden.
Det faldt mig naturligt.
Det er bare…
Jeg troede virkelig, det ville være den sidste rolle,
jeg nogensinde måtte spille.
At være din far.
At starte forfra
virker sværere, end jeg husker det.
Jeg ved, du har spørgsmål.
Spørgsmål, du vil have svar på.
Jeg ved, det virker, som om jeg lukker dig ude.
Jeg ved, det virker, som om det er slut mellem os.
Det er det ikke.
Jeg har kasseret Dan Chase og alt, der knytter mig til ham.
Jeg efterlader det hele.
Men de svar, du søger, og de løsninger, jeg har brug for,
de er i L.A.,
og jeg kommer ikke helt derud i denne tilstand.
Jeg må…
Jeg må finde et roligt sted. Jeg har brug for lidt tid.
Jeg har brug for et sted, der ikke er forbundet med nogen
eller noget, jeg skal være.
Jeg skal hele.
Jeg må huske, hvad det kræver at være en ny person.
Jeg ringer, når jeg kan.
Jeg elsker dig.
Kan jeg hjælpe dig?
Hej, jeg ville bare sikre mig, at du har, hvad du skal bruge.
- Alt er fint. - Godt.
Jeg hedder Zoe.
Peter…
Caldwell.
Er du okay?
Helt klart.
Men hvem er du?
Jeg er Zoe. Jeg bor her.
- Bor du her? - Ja.
Jaså. Jeg troede ikke, at ejeren var her.
Hvorfor troede du det?
Kontaktnummeret i annoncen.
- Det var et 412-områdenummer. - Ja.
Det er min eksmand.
Ejendommen tilhører ham.
- Nå ja. - Er det et problem?
Nej.
Er du sikker på, du er okay?
Det her? Jeg har det fint.
Du skulle se den anden fyr.
Et mindre sammenstød. På vej vestpå.
Jeg solgte mit hus for at flytte til Montana.
Jeg ville tage et par dage til at se lidt af landet.
Anden dag
kører et par teenagere over for rødt.
Hvis du har brug for noget, så sig endelig til.
- Jeg kan se, du har hund. - Ja, det har jeg.
- Er det et problem? - Der skulle have stået "ingen hunde".
Gjorde der?
Der stod ingen hunde i annoncen.
Javel.
Sådan.
Undskyld. Jeg tror ikke, det går.
- De opfører sig pænt. - Det gør de sikkert.
Men min eksmand og jeg…
De må ikke æde hans sofa.
Og så tror han, at jeg lod dem gøre det.
- Det kan jeg ikke have i mit liv nu. - Jeg kan lægge et depositum,
- det ville hjælpe, kontant. - Undskyld. Jeg…
Undskyld.
Det var rart at møde dig.
Held og lykke.
Jeg besluttede, at vi skulle tilbringe lidt tid med det mad, vi kender så godt…
Skøn idé.
…tomat er pgså en frugt.
Du tror, det er løgn.
- Kontoret eller hjem? - Ingen af delene.
Jeg skal besøge en ven.
Øjeblik.
Lyset er perfekt lige nu.
New York Times ringede i dag for at læse min nekrolog.
En sød pige ved navn Jeanine læste den op for mig.
Jeg nød det.
Som at kigge gennem gardinerne ind i et forbudt rum.
Det tror jeg gerne.
Hvad sagde hun?
Jeg kan ikke huske det, det man forventer.
Det var ikke, hvad hun sagde, men hvordan hun sagde det,
men hvor dejligt det bliver i de sidste øjeblikke
mens lyset dør ud, velvidende, hvad alle vil læse
i avisen næste morgen.
Og at vide, at det bliver godt.
Faraz Hamzad er tilbage.
Det ved jeg.
Det tænkte jeg nok.
Jeg håbede, at du vidste hvorfor.
Betyder det noget?
Jeg tror, det betyder noget.
I 30 år…
Ingen gik op i ham, eller hvad han ville.
Nu beder han om hjælp til at afgøre et 30 år langt nag,
og et fjols er gået med til det.
Han kan bede om hvad som helst,
og han får det.
Hvorfor?
Fra det øjeblik Johnny forrådte ham, kan man forestille sig,
at han kun var optaget af to ting.
Han forestillede sig hævn og at få midlerne til at føre den ud i livet.
Opium, våben, kidnapning og løsesum, indflydelse.
Han havde ingen problemer med at skaffe midler.
Det var kun et spørgsmål om tid, før han fandt ud af at bruge det.
Hvem ved, hvilken magt han har over hvem og hvordan?
Men i dette øjeblik
udnytter han det fuldt ud, og det virker.
Jeg elskede både dig og Johnny som mine egne sønner.
Jeg advarede jer begge om, at jeres valg
ville have konsekvenser.
Og jeg så på, mens du gjorde, hvad du ville, som sønner nu gør.
Han forlod bureauet for at blive Lawrence af Arabien,
og du forlod det for at blive politimand.
Den eneste overraskelse er, at det tog så lang tid,
før det her indhentede dig.
Jeg talte med ham.
Talte med hvem?
Johnny. Jeg ringede til ham.
- Jeg prøvede at hjælpe ham. - Hvornår har du…
Før han næsten blev taget i går aftes.
Hvorfor ville du…
For mens jeg lægger pres på ham,
finder Faraz Hamzad måske ud af, at Johnny ikke var alene om at snyde ham.
Og så kommer alle mulige historier frem i lyset.
Og måske er det næste navn på Faraz Hamzads hævnliste mit.
Den her sag har været begravet i jorden i 30 år.
Den skulle gerne blive der.
Du skulle have ringet til mig først.
Og du ville have bedt mig om ikke at ringe til ham?
Jeg ville have sagt, at Johnny ikke lytter,
uanset hvor fornuftig, du synes, du lyder.
Og jeg ville måske have sagt, at der er bedre måder
at bevare begravede ting i jorden…
…end at prøve at ønske dem væk.
Er det, hvad jeg tror?
En dag ringer en sød ung dame fra New York Times
til dig og trækker gardinerne fra.
Jeg håber, du kan se, at alt dit hårde arbejde,
alle de ting, du har opbygget, har betydet noget.
De er blevet værdsat. De overlever.
Jeg håber, du vil se tårer, ærbødighed og kærlighed.
Tro mig, når jeg siger, at det øjeblik er, hvad hvert øjeblik,
der gik forud for det, var.
Du vil ikke se tvivl.
Dårlig agtelse, sladder, anklager og din kones skam…
…og dit barnebarns forvirring om,
hvilken slags mand hans bedstefar virkelig var.
Gør, hvad du skal…
…for at beskytte det øjeblik.
Gør, hvad du skal.
Hvis jeg rører det stykke papir,
og hvis nogen finder ud af det,
har jeg et godt bud på, hvad overskriften i min nekrolog bliver.
Og det bliver ikke godt.
Lyset er perfekt.
Hvis blot det ville forblive sådan for evigt.
Hvorfor gør du det her?
Jeg så, hvad du skulle til at spise.
Nogen måtte gøre det.
Og jeg skal slå tiden ihjel, før kranvognen kommer,
- og jeg nyder det virkelig. - Jeg mener, hvorfor gør du det
på en "jeg håber ikke, du tror, jeg ombestemmer mig om udlejningen"
facon?
Prøv det her, og så kan vi snakke.
Du ved vist, hvad du laver.
Jeg lavede mad, før min søn kom på college.
Jeg savner ikke stressen.
Nogle synes, det er afslappende.
Men jeg har altid været bange for at brænde ting på.
Måske troede du aldrig, du kunne
springe de få trin over.
Måske. Hvem har lært dig det?
En fyr, jeg tjente med.
Var du i hæren?
For længe siden. Han var lokal.
Højt respekteret.
Han tog sit køkken meget alvorligt.
Det fandt jeg ret sært.
Jeg talte med ham om det, og han fortalte mig historien om,
at han som dreng blev fortalt om denne kloge, gamle mand og hans have.
Denne…
Denne kloge, gamle mand…
Han sagde aldrig noget.
Det var ikke, fordi han ikke kunne eller ikke havde noget at sige.
Det var, fordi han mente, at sproget blev bedraget.
At det i sin natur formørkede sandhederne,
gjorde verden sværere at kende.
Og denne vise, gamle mand troede på, at sandheden…
At sandheden kun levede i stilhed.
Kommunikeret på andre måder,
med maden, han lavede med ingredienser fra haven,
der udtrykte hans følelser og taknemmelighed,
hans ligegyldighed.
Meget bedre end ord kunne udtrykke det.
Og det blev sagt, at denne vise, gamle mand
kunne ændre folks mening.
Han kunne…
…blødgøre selv det hårdeste hjerte.
Uden at ytre…
…ét ord.
Kommer jeg nogen vegne?
Da jeg var barn.
og jeg var ked af det,
smed min mor alt og lavede røræg til mig.
Jeg ved ikke hvorfor, men det virkede.
Måske har du fat i noget.
Fortæl mig mere om hundene.
De er så søde.
Ja.
De har siddet helt stille i 20 minutter.
Er det, fordi de lytter godt,
eller fordi de giver hinanden idéer?
De er fantastiske til at lytte.
Jeg bad dem sætte sig, de sidder.
Og hvis du beder dem om ikke at spise gæstehuset,
ville de så også lytte til det?
Du virker meget utilpas med alt det her.
Og jeg forstår det virkelig godt. Jeg vil ikke…
Se, der er kranvognen.
Jeg vil ikke give dig problemer eller få dig til at fortryde det.
Rart at møde dig. Skøn at lave mad til.
To måneders husleje.
Som sikkerhed.
- Åh nej. Er du sikker på… - Kontant.
Du skal lave mad tre aftener om ugen.
Du betaler for varerne.
Hvis du kan leve med det, kan jeg leve med det her.
Aftale.
Vi er okay.
Forhåbentlig kan vi klare os et stykke tid.
FBI's efterretningsdirektorat. Linjen er ikke sikker.
Hvem må jeg viderestille til?
TILLYKKE MED FØDSELSDAGEN
Jeg har det fint. Fortsæt.
Hvis fødselsdag?
Joes.
Hvis det er din fødselsdag, hvorfor får du så ingen kage?
Jeg kan ikke lide kage eller at feste på arbejdet.
Eller fødselsdage.
Godt. Hvad er så alt det her?
Alle andre kan lide den slags.
Godt.
Vi burde opdatered dig og se, hvordan det skal gøres.
Naturligvis. Giv mig lige et øjeblik.
- Hvordan går det? - Jeg er okay. Hvad laver du her?
Du lyder ikke så okay.
Jeg er ikke okay.
Der er kun gået et par uger.
Er du okay?
Nej.
Det er forkert af dem at hente dig ind på den måde.
Cheryl har brug for dig derhjemme. Og Henry.
Du har brug for dig derhjemme.
Joe har alt under kontrol.
Tak. Oprigtigt talt.
Jeg er blevet bedt om at gøre mit arbejde,
så jeg prøver bare at fokusere på mit arbejde.
Kom ind, Joe. Hvad har du?
Jeg arbejder på nogle dæknavne,
- men der er ikke meget… - Dæknavne?
- Ja. - Hvilke dæknavne?
Emnet. Vores mand. Chase.
- Hvor har vi fået dæknavne fra? - Fra bureauet.
På en eller anden måde fik de fat i seks navne.
Hvis vi kan identificere dem,
kan vi overvåge bankkonti, boliger,
gøre det svært for ham at fungere.
Jeg troede, du lå på jorden, da det skete.
- Hvorfor vidste du ikke, vi havde det? - Ham, der bestemte, da jeg kom,
Waters, ville ikke have, at jeg vidste det.
- Hvorfor skulle han skjule det for dig? - Hvem ved?
Bliv ved med at presse på
og hold mig underrettet om alle de rådata, I får ind.
Jeg bør også holde øje med alt…
Tag lige og luk døren.
Jeg har et andet navn, vi skal finde,
men I skal gøre det. Ingen andre.
Godt. Hvad er navnet?
Det ved jeg ikke.
Dan Chase har en datter.
Jeg ved intet om hende, men jeg ved, hun findes.
Hvis jeg kan finde hende, kan jeg få kontrol over ham.
Hvis du ikke ved noget om hende, hvordan ved du så, hun findes?
Jeg kender ham.
Eller kendte ham.
Vi tjente sammen.
Jøsses. Er det derfor, du er her?
Nej, for længe siden.
Men ja, jeg er direkte indblandet,
så jeg vil gennemføre det.
Okay, jeg er i gang.
Og, du.
Du skal ikke bekymre dig om mig.
Men det gør jeg.
Peter?
- Hejsa. - Hej.
Er det min madlavningsaften?
Nej, jeg…
- Jeg må spørge dig om noget. - Okay.
Jeg vil gerne spise middag med dig.
Nu er jeg forvirret.
- Er det min madlavningsaften? - Nej.
Nej.
Middag…
…ude med mig.
Godt. Ja, hvorfor ikke?
- Far? - Ja.
- Far. - Ja, jeg ved det.
- Jeg mener… - Hvis jeg siger nej,
bliver hun måske mistænksom omkring,
hvorfor jeg ikke vil ses offentligt.
- Far… - Jeg ved det ikke.
Hun spurgte. Jeg sagde ja. Det er bare…
Det røg bare ud. Hvad skal jeg sige?
Jeg klarer mig. Forstået?
Jeres tjener kommer om lidt.
Jeg ved, hvad jeg gør.
Meget tiltrækkende.
Vi lægger den tilbage og lader, som om det aldrig skete.
Jeg hæver indsatsen.
Sure opstød.
Statiner.
Har du noget, jeg ikke har?
Fosfatidylserin. Har du noget fosfatidylsyren?
- Hvad gør den? - Den forhindrer kognitiv svækkelse.
Det gør den nok ikke.
Ja, du har nok ret.
Men min kone døde af Huntingtons sygdom
efter seks års svær demens.
Så jeg tager mine forbehold.
Og jeg troede, det ville være akavet.
Har du aldrig startet en date med en sygdomskonkurrence før?
Nej, det kan jeg ikke påstå.
Hvornår var du sidst på en første date?
På George Bush's tid.
- Hvilken en af dem? - Lav mundaflæsning.
Åh, det er…
Det er længe siden.
Jeg indser først nu hvor længe.
Hvad med dig?
Lidt længere.
Min kone, faktisk.
Hvor længe er det siden, hun døde?
Lidt over fem år.
Ja, vi var…
Vi var gift i 21 år, men…
Jeg vidste, hun var den rette længe før det.
Det var for kompliceret at gøre noget ved det,
men da jeg så hende, vidste jeg, at hun var den rigtige.
Hvornår blev du skilt?
Det samme som dig. Fem år.
Hvad skete der?
Vi behøver ikke tale om det.
Nej, det er fint.
Det er mærkeligt, at det er nemmere for dig at tale om din kones død,
- end det er for mig at tale om min mand. - Nej, det er ej.
"Nej, det er ej." Vel?
Vi blev gift, da vi var i 20'erne, og det gav mening.
Vi…
Jeg støttede ham, så godt jeg kunne.
Vi nød hinandens selskab.
Vi indhentede det forsømte.
Vi var værter, skændtes og undskyldte
og grinede, gik på kompromis og fik en søn.
Jeg elskede ham, passede på ham og…
Vi havde et liv.
Vi arbejdede på det, og det gav mening, indtil jeg vågnede, og det ikke gjorde.
Så var der en kvinde, der var meget yngre end mig,
og så var det slut.
Og der blev meget stille i mit hus.
Det fortjente han ikke.
Tak.
Jeg mener det.
Altså…
Er du sikker på det?
Ja, det er jeg.
Så lad mig fortælle dig historien på en anden måde.
Da vi blev gift i 20'erne, gav det mening for alle.
Jeg var ret sikker på, det gav mening for mig.
Vi nød hinandens selskab.
Vi havde et liv…
…indtil jeg en dag vågnede og ikke kunne få vejret.
Jeg slæbte mig hen til spejlet og…
Jeg genkender øjnene, men ikke ansigtet.
Det var ikke mit ansigt.
Det var min mors ansigt eller…
…en fremmeds.
Intet gav mening.
Jeg fandt modet til at tale…
…med min mand.
Jeg sagde: "Noget er helt galt.
Jeg lever det forkerte liv."
Men jeg ville løse det. Jeg ville løse det med ham.
Jeg ville leve det rigtige liv med ham.
Han var enig…
…og han ofrede sig, og han støttede,
han indhentede det forsømte og gik på kompromis…
Men jeg blev ikke gladere.
Og jeg prøvede.
Jeg prøvede.
Til sidst kunne han ikke ofre mere.
Til sidst fandt han et liv, der gav mening med…
…en kvinde, der…
…da hun prøvede at være lykkelig, lykkedes.
Og jo lykkeligere han blev med hende,
desto mere bitter blev han på mig, og…
…ondskabsfuld.
Mit liv blev helt stille.
Hvorfor fortæller du historien sådan?
Jeg fortæller mig selv begge versioner.
Jeg ved ærligt talt ikke, hvilken der er sand.
Jeg tror ikke, det var din skyld.
- Nå. - Man kan ikke styre sine følelser.
Du er ikke skurken her.
Jeg håber, det er sandt.
Jeg tror, det er sandt.
Men én ting ved jeg.
Ingen ser sig selv i den rolle.
Vel?
Men der er de.
Måske er det derfor.
Måske er den eneste, der kan spille den rolle, den, der ikke kan se det ske.
Undskyld. Var det for meget?
- Vil I se vinkortet? - Ja.
Ja.
Hej.
Jeg hedder Ray Waters.
Din CIA-kontaktperson,
selvom ingen virker begejstrede for at tale med mig.
Som om nogen bad dem lade være.
Ved du, hvem det kan have været?
Ja, det var mig.
Godt så.
Du er vred over, at jeg ikke har været imødekommende over for din chef.
Må jeg spørge hvorfor?
Han hyrede mig i Quantico og satte gang i min karriere,
lærte mig næsten alt, jeg ved.
Han beskyttede mig, da det var farligt for ham.
- Skal jeg fortsætte? - Nej.
I er ikke på god fod. Det kan jeg se.
Han har vel fortalt dig alt om Faraz Hamzad så?
Har han ikke?
Det er interessant.
Jeg prøvede at finde ud af, hvad det var.
Vi er forvirrede.
Vil du vide, hvad jeg hørte?
Faraz Hamzad var krigsherre i Afghanistan under den sovjetiske invasion.
Ikke vores favorit, vel?
Men så frygtindgydende, at vi ikke kunne udelukke ham.
Men det, der gjorde ham så frygtindgydende,
var, at vi havde en mand i hans lejr.
Han skræmte livet af alle derovre.
Han skød en krigsherre mellem øjnene på 1.100 meters afstand.
Rygtet sagde, at han angreb russiske enheder alene.
Og jeg taler om svære mål, rørslående Spetsnaz-røvhuller,
og så forsvandt han ud i natten.
Han dræbte et dusin mennesker i total stilhed.
Ingen alarm, ingen vidner.
Han er bare en galning, ikke?
I Panjshir-dalen
kaldte de ham "baba-khorkhore."
Det betyder, "uhyret, der spiser alt".
I Langley florerer der et rygte.
Baba Gogori, faktisk X-Agency.
Ret skandaløst, ikke?
En amerikansk spion dræber russere på slagmarken.
Det er ikke engang det bedste. Ifølge rygtet…
…er Hamzad nummer to, Spøgelset.
Baba Gogori…
…var Dan Chase.
Hamzad bruger os til at få fat i ham efter alle disse år.
Noget med et nag, der åbenbart aldrig forsvandt.
Hvad har det med vicedirektøren at gøre?
Udstationeringschefen i Islamabad,
der førte tilsyn med CIA's støtte til mujahedinerne dengang…
…var Harold Harper.
Gad vide, hvad mon han vidste?
Gad vide, hvad han har gjort ved det.
Gad vide, hvor langt han vil gå,
for at det ikke slipper ud.
Lærer man det på Langley?
At uanset hvor meget man kvajer sig,
skaber man blot et aktiv
og bruger det til at give en anden skylden?
Hvis du tror, jeg vender mig mod Harold Harper,
er du ikke særlig god til dit job.
Hvad det så end er værd,
det, man lærer på Langley,
er, når et mål taler om at blive udviklet først.
Selvom de siger, de aldrig vil vende sig.
Især når de siger, de aldrig skifter side.
Du virker ret god til dit arbejde, ikke?
Du kan vel udfylde resten.
Den bør synkronisere.
Dumme telefon.
Det er min søn.
Hej, skat.
Nej, jeg tog bare ud for at spise. Hvad så?
Nej, jeg har betalt.
Ja, jeg er sikker.
For et par dage siden. Okay?
Alt bør være i orden på registreringskontoret.
Du er okay.
Vi tales ved. Jeg elsker dig.
Det ødelagde stemningen, ikke?
Ja, det gjorde det.
- Undskyld. - Se.
Skal jeg vende om?
- Hvorfor skulle du det? - Jeg drak det andet glas vin.
Nej, vend ikke om.
Kør normalt, langsomt til stop.
Hold hænderne på i rattet, og følg instrukserne, okay?
- Godaften. - Hej.
- Hvor skal I hen i aften? - Hjem.
Vi spiste middag, og nu skal vi hjem.
Kørekort og registreringsbevis, tak.
Naturligvis.
Vil du også vise os dit ID, hr.?
Er det normalt?
- Han kørte ikke. - Det tager ikke lang tid.
I er på vej om lidt. Hr.?
Undskyld, vi tog hurtigt hjemmefra,
- jeg fik ikke min pung med. - Betjent, min mand og jeg
har boet i området længe.
Er det virkelig nødvendigt?
Undskyld mig.
- Undskyld, jeg troede… - Det skal nok gå, tro mig.
Jeg må bede jer stige ud af bilen.
Aftaleerklæring.
Smuk aften, ikke?
Undskyld.
Det er okay, men vi må videre.
Hvad fanden er du?
Sæt dig ind i bilen med mig.
Det kan jeg ikke.
Jeg kan se dig.
Blue 42, rapportér 3-4-8-8 Riverside Drive.
- Modtager I? - Modtaget. Vi er på vej.
Jeg kunne lugte alkohol på din kones ånde.
- Har du drukket i aften? - Nej.
Godt. Du kører, og vær mere forsigtig næste gang.
Tak, hr. betjent. Det værdsætter jeg.
Tak.
Vil du med ind og have en kop kaffe?
Hvad er klokken? 22.30.
Ja. Ja, det er den.
Jeg rejser snart.
Jeg vil ikke skabe en underlig situation for dig.
Må jeg i det mindste selv bestemme,
hvad der kan få mig til at føle mig underlig?
Det er kompliceret.
I din alder havde jeg allerede været gift to gange.
- Jeg havde indhentet dig. - Er det en konkurrence?
Du skal ud herfra på et tidspunkt, frue.
Lad i det mindste, som om du ønsker noget andet af livet.
Ja. Ja, du har ret. Jeg går straks i gang.
Så sig, du har fundet noget, agent Adams.
Sig, at du har gode nyheder.
Ja, og det er det ikke.
Vi har fundet datteren.
Hun er død.
Emily Anne Chase, død i 2003, selvmord.
De hemmeligholdte det.
CIA ledte nok ikke efter det, men det var ikke svært at finde.
Der var en politirapport.
Vi arbejder på dæknavnene.
- Vi finder noget. - Flere rådata.
Joe sagde, du skulle have dem nu.
Alarmopkald, trafikstop, alt, der passer til vores søgekriterier.
- Vil du have det her… - Ja. Her.
- Må jeg spørge om noget? - Ja.
Jeg havde en snak med Waters i dag.
Han fortalte mig noget om Faraz Hamzad…
…og om dig.
Er det sandt?
Hvad fanden handler det her egentlig om?
Det er slutningen på en meget lang historie.
Jeg tror aldrig, nogen har kendt svaret på det spørgsmål.
Lige nu vil jeg bare have skidtet overstået, så jeg kan komme hjem.
Få noget søvn. Hører du?
Slutningen er aldrig, som man forestillede sig.
Og slutningen betyder alt, ikke?
Farver, alt, der kom før det.
I sidste ende er slutningen det eneste, der betyder noget.
Min slutning var opslugt af frygt for dig,
for den smerte og ubærlige ensomhed, du ville opleve,
hvis du aldrig tillod dig selv at tage en anden partner igen.
- Du skulle ikke være alene. - Lad være.
Hvis bare hun vidste.
Vidste, hvad du gjorde mod mig.
Du tog mig ind i dit liv og omdannede mig, så jeg passede ind.
Eller måske gjorde jeg det mod dig.
Det er så skide svært at huske.
Må jeg være her, når du siger det til hende?
Eller måske skulle jeg selv sige det.
ER DU PÅ FARTEN IGEN? FAR? HVOR ER DU?
Det her var en fejl.
Vi finder et andet sted at skjule os.
Jeg vil ikke gøre hende fortræd.
Jeg er okay. Lige et øjeblik.
Hvad skete der?
Min søn skulle til kemiprøve i dag,
men blev nægtet adgang.
Registratoren sagde, at checken til undervisningen blev afvist.
Jeg sagde, det var umuligt.
Men så gik jeg online, og ganske rigtigt,
kontoen var overtrukket med 41 dollar.
Med 41 dollar.
Så jeg undskyldte og sagde, at jeg ville ordne det.
Og at jeg var ked af, at han var blevet ydmyget på den måde.
Men hvad jeg ikke fortalte ham,
hvad jeg så gerne ville fortælle ham,
er, at grunden til, at kontoen var overtrukket…
…er, at hans far ikke altid betaler underholdsbidrag
bare for at sende et budskab.
Du ville have et andet liv.
Sådan her ser det ud.
Så min søn tilbringer eftermiddagen på sin undervisers kontor
og prøver at få rykket prøven,
og jeg taler i telefon de næste to dage
med at skændes om ekstra gebyrer.
Lad mig betale.
Det vil jeg meget gerne.
- Det er bare penge. - Penge er aldrig kun penge.
Det behøver du ikke.
Hallo?
Hej.
Morgan Boat gav mig dit nummer.
Jeg har ventet på dit opkald.
Passer det nu?
Ja. Vent et øjeblik.
Forstår du, hvad det er, jeg laver?
Jeg har haft et par stykker af disse opkald før
i et andet liv,
gjorde meget for, at jeg aldrig skulle prøve et igen.
Jeg blev tilbudt dit nummer.
Jeg tog det.
Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg tænkte, det var okay,
for jeg ville aldrig kunne bruge det.
Hvorfor ville du ikke kunne bruge det?
Ham, du skulle besøge,
jeg tænkte, at han måske aldrig ville blive fundet igen.
Det er svært at forsvinde her i verden.
Du har høje tanker om ham.
Er du god til det her?
Undskyld mig?
Er du god til det her?
Ellers havde du ikke fået mit nummer.
Det tror jeg heller ikke, men jeg vil høre dig sige det.
Ja. Jeg ved, hvad jeg gør.
For uanset hvordan det lyder for dig,
uanset hvor let det lyder, bliver det ikke let.
Han vil gøre alt for at sikre sin egen overlevelse.
Der er ingen grænser for, hvor meget han vil ødelægge.
Det skal man ikke undervurdere.
Så hvis du beder mig hjælpe dig med at finde ham,
ville det hjælpe at blive peget i den rigtige retning.
Stratford Avenue 4921, Colliersville, Pennsylvania.
ANMODNING OM FØREROPLYSNINGER
PENNSYLVANIA KØREKORT
Sig til, når det er gjort.
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen