Prišli po neho.
No v ohrození sú všetci. Celá jeho rodina.
Dostanem ho späť.
Berieme ho domov?
Niečo sa medzi nimi stalo.
Angela Adamsová už neexistuje.
Toto je rodinný príbeh.
Cheryl, vieš, ako to funguje.
Občas musím robiť veci, ktoré s tebou nemôžem rozoberať.
Kedy ťa znovu uvidíme?
Armáda zrovná toto miesto so zemou.
- Em, nemôžeš tu zostať. - Musím zostať.
Môj brat nás opustil.
Ohľadom tých dvoch Američanov,
tí sú teraz v Amerike
a snažia sa zažehnať hrozbu, ktorej čelíme.
Požiadaš ma, aby som im pomohol.
Samozrejme.
- Si v poriadku? - Áno.
Nech už ste sa snažili vypátrať čokoľvek, zrejme ste Pavlovičovi šliapli na otlak.
Väčším problémom je, že Emilina záchrana zostala ležať mŕtva tamto na zemi.
STARÝ CHLAP
Som dieťa.
Všetko je pre mňa nové.
Počujem, ako o tebe hovoria v smútku…
…no sú to slová bez významu.
Reč, ktorú by som mala poznať,
ale ešte jej nerozumiem.
Cítim úctu, čo k tebe prechovávajú.
Cítim ich lojalitu.
Cítim ich lásku.
Ale slová sú len zvuk.
Pohyb vzduchu.
Ja ti preto dám zbohom po svojom.
Tak ako som dala zbohom aj jej.
Nepoznám ťa.
Lepšie povedané, neviem o tebe to,
čím by ťa možno chcel niekto definovať.
Ale možno existuje iný spôsob poznania.
Omnoho starší…
Z čias, keď sme poznali len hlboké, temné more.
A zmysly dávno zabudnuté.
Cítiac, ako sa druhý nepozorovane mihne okolo…
…hoc len na chvíľu.
A vedeli, či sa ho máme báť…
…alebo s ním bojovať…
…či nie je čímsi vzácnejším.
Aby sme zistili, či sa ho môžeme v temnote držať…
…tak dlho, ako sa len dá.
Predstavuješ pre mňa všetky tieto tri veci.
Si tak isto poškodenou odpoveďou ako ja otázkou.
No som rada, že sme okolo seba v tej temnote prešli.
Hoci len na chvíľu.
Zostanem tu, kým sa to celé nevyrieši.
Nech si kdekoľvek,
kamkoľvek to kráčaš…
…keď sa s ňou stretneš…
…buď k nej milý, prosím.
Myslím, že tiež bola poškodená ako my.
A snažila sa, ako len vedela.
Povedz jej, že som našla cestu domov.
Čo si mu povedala?
Povedala som mu, že Tarik ho má rád
a že s ním bude v bezpečí.
Ale tiež, že bude veľmi vystrašený.
A že sa bude cítiť osamelo.
Že ho to bude bolieť.
Deťom by sa nemalo klamať.
Najmä, keď je pravda dôležitejšia.
A keď očakávate, že sa z nich stanú dospelí,
ktorým sa jedného dňa budete chcieť pozrieť do očí.
To všetko je pravda.
Tarik ho ochráni.
Má ho rád.
Dúfam…
…že keď toto skončí,
budeš mať šancu ho spoznať.
V mnohom ste si veľmi podobní.
Čo je?
Som tu úplne sama.
Potrebujem inštalatéra.
Povedali ste, že tu bude do pol hodiny. To bolo pred dva a pol hodinou.
Áno, to som skúsila.
Nie, aj to som skúsila.
Viem, že sa snažíte pomôcť, ale sú veci,
pri ktorých potrebujem fyzicky človeka.
Cheryl?
Harold?
Och, pane bože.
Prepáč, že som najskôr nezavolal.
S kým sa to rozprávaš?
Ježiš. Počkaj.
Nie, nie vy.
Musím ísť, ale pošlete sem toho inštalatéra?
- Nie, počkaj. - Čo?
Povedz mu, nech nechodí. Musíme sa porozprávať.
Vlastne mu odkážte, že sme to vyriešili. Áno, dopočutia.
Čo sa deje?
Potrebujem ti pripomenúť niečo, čo už vieš.
Prečo by si mi musel…
Môj druhý sľub, čo som ti dal hneď po svadbe.
Sľúbil som, že nám moja práca nebude zasahovať do života.
Že našu rodinu do ničoho nezamiešam.
Ale stalo sa niečo,
o čom ti nemôžem povedať.
Všetko sa skomplikuje ako nikdy predtým.
Je Angela v poriadku?
Myslím, že áno…
…ale neprišla so mnou.
Je v Afganistane.
Je v nebezpečenstve a momentálne aj ja.
Musíš sebe a Henrymu pobaliť kufor.
Chcem, aby si išla na pár dní do hotela.
Harold…
Tam budete v bezpečí. Musíte byť len opatrní.
Harold, Henry tu nie je.
Čože? Veď je neskoro. Kde je?
Henry tu už nebýva.
- Kto je… - Je to v poriadku.
- Sú so mnou. - S tebou? Kto?
Čo myslíš tým, že tu už Henry nebýva?
Harold!
Mal si počkať vonku, kým jej to vysvetlím.
Na príjazdovej ceste nemáš signál. Nemohol som čakať.
Je to hluché miesto.
Neviem sa jej dovolať, nemohol som posedávať a čakať.
- Musíme ju varovať. - Áno.
Hej, máš pravdu.
Toto je Angelin otec.
Teší ma.
Mená ti nepoviem. V tejto chvíli to tak bude lepšie.
Skúšaj sa jej dovolať. Daj mi chvíľu, potom musíme ísť.
Nechcem mať to auto zaparkované pred domom dlhšie ako treba.
Ešte sa potrebujem prezliecť.
Ber, čo chceš. Napravo na poschodí.
Prvé dvere vpravo.
Užívateľ nedostupný Emily
ARMÁDA SPOJENÝCH ŠTÁTOV - HARPER
Aký je tam čas?
Ráno.
Je ťažké sa tam dovolať. Je to tak ďaleko od všetkého.
Pokašľali sme to.
Musí odtiaľ vypadnúť.
Čo sa s ním stane?
S kým?
S Morganom.
Ráno ho nájde jeho personál.
Dovtedy by sme mali byť odtiaľto čo najďalej.
Viem.
Sotva som ho poznala.
Ako sa to stalo?
Neviem.
Čo si teda o tom myslíš?
Myslím si…
…že na niečo prišiel.
Podľa mňa sa Pavlovič naozaj snaží dostať do rúk Hamzadovo ložisko.
Hej.
Bote sa dostal priveľmi blízko.
Pavlovič ho potreboval z cesty, ale…
Ale?
Zabiť starca a navyše na americkej pôde…
Tie následky, čo to bude mať…
Také niečo neurobíš, len aby si zarábala na ťažbe nerastov.
Ide tu o niečo, čomu ešte nerozumieme.
Čo to malo znamenať?
„Henry tu už nebýva.“
Prosím, nepovedz mi, že si ho poslala…
Je s Curtom a Lois.
Dopekla, Cheryl.
Chvíľu tam zostane. Bude to tak lepšie.
- Cheryl, nie je… - Prepáč.
Otvorene som sa ťa opýtala: „Uvidíme ťa ešte vôbec?“
Otvorene som sa pýtala:
„Si si istý, že uvidíme ešte niekedy Angelu?“
Neodpovedal si mi.
Nevedel som odpovedať.
Neobviňujem ťa. Nedoťahujem sa.
Súhlasila som s pravidlom, že budem žiť bez odpovedí.
Súhlasila som s tým.
Nikam neodchádzam.
Ale Henry je ešte len dieťa.
On sa o toto neprosil.
Práve som sa prvýkrát stretla s Angeliným otcom,
a ty nechceš, aby som vedela, ako sa volá?
Henry musí mať možnosť klásť otázky a získať odpovede.
A momentálne…
Ľúbim ťa, Harold, a bolí ma, že ti to hovorím,
ale momentálne mu to nedokážeme poskytnúť.
Curt a Luis sú hajzli.
K nám. Nie k nemu.
Aj oni sú jeho starí rodičia.
Kedysi sa mi ľahšie predstieralo, že nám tvoja práca nezasahuje do súkromia.
Angelu sme si pustili do života kvôli…
Ani neviem prečo.
Ani sme si nestihli uvedomiť, že robíme výnimku, a už k nám patrila.
A k Chipovi.
Ale teraz…
Naozaj sa snažím, Harold.
Ale topím sa v nezodpovedaných otázkach.
Angela Adamsová je fikciou.
Jej otec,
ten muž na poschodí,
je celou sériou vymyslených príbehov už od čias, čo som ho poznal v FBI.
Ak mám prestať, povedz to teraz.
Toto je ona?
Čože?
Toto je Emily.
Hej.
Vedel si o tom?
Vedel.
Museli sme si prejsť rizikami jej odhalenia. Vecami, čo nemá povedať.
- No povedala mi… - Myslela som, či si vedel o tomto.
Je súčasťou tejto rodiny.
Aj ty si si s ním bol kedysi blízky, že?
Áno.
Nebolo to ťažké?
Nepatriť k nim?
Súčasťou dohody bolo, že preruším s Haroldom kontakt.
„Dohody?“
Hej, dohody, ktorú sme s Abbey uzatvorili.
Rázny koniec.
Bol to posledný kontakt, ktorý som mal.
Akonáhle som ho preťal, boli sme slobodní.
S Em boli jediný kontakt, ktorý som potreboval.
Je rozdiel medzi tým, čo potrebuješ a čo chceš.
Dočerta.
Harold. Čo sa deje, dopekla?
Prekliaty bojler ostriekal poistky. Vyhodilo ich.
- Je tu… - No tak.
Každá minúta navyše je minúta, keď je to auto zaparkované vonku.
- Oci? - Daj mi chvíľu.
Oci?
Harold, poď sem.
- Haló? - Emily.
- Áno, ahoj. - Hej.
Nehýb sa. Ak ťa stratím, už sa ti možno nedovolám.
Dobre. Nemôžem nič sľúbiť, ale počujem ťa.
Počúvaj, Em.
Morgan Bote je mŕtvy.
Kontaktovali sme ho, zatlačili sme na neho, no nesúhlasil hneď.
Približne hodinu na to ho zavraždili.
Čo? Kto?
To je dlhý príbeh.
Si v poriadku?
Som v poriadku. Aj Harold je.
Som tu, zlato.
Ale počúvaj, Emily.
Musíš sa odtiaľ dostať, zlatko.
Oci…
Obaja vieme, čo sa tam má stať. Teraz ťa neviem chrániť.
Oci, už sú tu.
Dopekla. Dobre.
Na prechode je postavená stráž a práve bojuje.
Koľko tam je mužov?
Ktorých? Armády či…
Vašich mužov, strážna jednotka. Koľko ich tam máte?
Neviem. Možno tak 20.
To nie je dosť na to, aby ich to zadržalo. Musíš odtiaľ vypadnúť.
- To nemôžem. - Em, naozaj môžeš.
Nie, naozaj nemôžem. A určite nie dnes.
Ježišikriste.
Zomrel, oci.
Kto zomrel?
Môj otec.
Minulú noc zomrel na zranenia a dnes ráno sme ho pochovali.
Si v poriadku?
Som v pohode.
Koľkých ste zvládli zatiaľ evakuovať?
Nie veľa. Toto sa zomlelo rýchlo.
Kto zostal? Rodiny?
Áno.
Deti?
Áno.
Hej.
Počkaj chvíľu.
Dobre. Dostali sa cez prechod. Sú na ceste sem.
- Odchádzame. - Nezlož, Em.
Nezložím. Len mi daj chvíľu.
Som pri južnej studni.
Ideme späť do tábora, aby sme sa preorganizovali.
Ozvem sa, keď tam budeme, dobre? Vydrž na linke.
Mikrofón je vypnutý?
Áno.
- Tie tunely, o ktorých si hovoril… - Áno.
…vedú dosť ďaleko od dediny,
- ak by sa tadiaľ chceli dostať von? - To sa snažia zistiť.
- Ako to vieš? - Viem. Harold. Viem to.
Sú s nimi deti. Neviem, ako to zvládnu.
Musíme začať volať ľuďom.
Komu budeš volať?
Poznáme ľudí, ktorým môžeme zavolať.
- Ktorým môžem zavolať. - Komu?
Raz sme ju stratili.
Boli sme v jednom parku.
Otočil som sa a ona tam nebola.
Myslel som si, že je s Abbey, ona zas, že je so mnou.
Bola…
Bola malá, chápeš? Proste sa zatúlala.
Nakoniec nám ju netrvalo dlho nájsť.
Nedostala sa tak ďaleko.
Ale, bože, ten pocit.
Bojoval som v takých vojnách,
ktoré nikto nemal žalúdok pomenovať.
No v živote som podobný pocit nezažil.
Prisahal som, že to viac nedopustím.
Nepamätám si, že by som niečo povedal nahlas.
No pamätám si, ako sa Abbey zatvárila.
Takže som niečo povedať musel.
Pousmiala sa.
Nebol som si istý, či sa na mne zabáva…
…alebo ma ľutuje,
že aký budem prekvapený v deň,
keď na to konečne prídem.
Chip sa nám strácal každú chvíľu.
Zakaždým sme ho našli v dome nejakého suseda.
Po ulici koloval vtip,
že prečo na neho zo zdvorilosti nezavesíme zvonček.
- Zbožňoval psy. - Hej.
Nikdy sme žiadneho nemali.
No on ich miloval.
Oci?
Áno, som tu. Čo sa deje?
Mám len chvíľku.
Každú chvíľu sa prebijú. Nepotrvá to už dlho.
A čo tunely?
Prebíjajú sa cez tunely.
To je ako možné?
Neviem. Snažíme sa zabarikádovať dvere, ale…
Chcela by som niečo povedať.
Harold je stále tam?
Áno, som tu, zlato.
Aj Cheryl je tu.
Je mi ľúto, že si týmto musíte prejsť znovu.
Ani jeden z vás si to nezaslúži.
A chcem, aby si vedel, že ťa z ničoho neviním.
Oci?
Áno.
Vypneš hlasitý odposluch?
Áno. Počúvam.
Niečo pre mňa musíš urobiť.
Čo také?
Musíš to akceptovať.
Prečo sa toto deje.
Prečo sa to stalo.
Našla som tu niečo.
Táto rodina je pre mňa dôležitá.
Myslím to úprimne.
To neznamená, že som na teba či mamu zanevrela. Aj to myslím úprimne.
Sľúb mi, že nájdeš spôsob, ako to prijať.
Potrebujem vedieť, že na toto do konca života nezanevrieš.
Že nezanevrieš na mňa alebo túto rodinu.
Žiadam ťa, aby si akceptoval, že toto je niečo, čo som chcela.
Spravíš to pre mňa?
Dopekla.
Nie, počkaj!
Nie.
Mal som ju zastaviť.
Ako by si to spravil?
Podľa toho, čo si mi povedal,
toto bolo niečo, čo cítila, že zúfalo potrebuje.
Mal som ju zastaviť.
A čo keby si ju zastavil?
Ako by ti mohla dôverovať…
Mal som ju zastaviť!
Mal som ju zastaviť.
Musíme ísť.
Ešte nie.
Prečo?
Tiež si to počul, nie?
Áno.
Chcem vedieť, čo sa práve stalo.
Chcem odpovede.
Rád by som ich mal hneď teraz.
Áno.
Zoe.
Áno?
Ideme do auta.
Vyprázdnime kufor.
Nezobrala by si moju ženu do kuchyne
a nerozptýlila ju trochu?
Samozrejme.
Čo si myslel tým: „Tiež si to počul?“
Čo ste počuli?
Počas hovoru.
Keď strieľajúc vtrhli dnu.
Nehovorili daríjsky ani paštúnsky.
Hovorili rusky.
Čo to znamená?
Keď si sa rozprávala s Morganom Boteom,
nikdy sa nezmienil o tom, že by mal Pavlovič prístup
k nejakým žoldnierom?
Patríš medzi zainteresovaných alebo nie?
Prosím?
Zainteresovaní poznajú odpovede.
Ostatní si len kladú otázky, čo zainteresovaní vedia.
Pýtam sa, čo z toho si?
Vlastne ani neviem.
To si buď zainteresovaná a nemáš to srdce mi to povedať,
alebo nie si a to srdce ti to povedať nemajú oni.
Myslím, že som v akejsi prechodnej fáze.
Vtipné.
Ďakujem.
„Chcem, aby si vedel, že ťa z ničoho neviním.“
To sú posledné slová, čo som počula od niekoho,
kto v mojom dome desať rokov trávil každé prázdniny.
A je vysoko pravdepodobné,
že nikdy nebudem ani len tušiť, o čom to hovorila.
Partnerský život v domácnosti vyžaduje obetu.
Prijať veci, akceptovať ich
či potlačiť.
Sú to veci, s ktorými bojuješ.
Myslím, že aj keď sme sa pohádali, vždy to bolo férové.
Harold to od svojej profesie vyžadoval.
Vyžadoval, aby to bolo ku mne fér.
V tejto chvíli mi to znie smiešne.
Poprosili ma, aby som ťa rozptýlila.
Viem.
Ale neviem od čoho.
Vieš…
Vieš, kto bol Morgan Bote?
Áno. Bol to Haroldov kamarát.
Prečo?
Rus menom Pavlovič ho dal zavraždiť,
aby ochránil svoje obchodné styky v Afganistane.
A zrejme…
…aby tie obchodné styky ochránil, naverboval do Afganistanu aj žoldnierov.
Muži, čo zabili Emily, patrili jemu.
Nič nebude vedieť.
Viem, že to vieš.
Tápame v temnote.
Chcem z neho dostať čokoľvek, čo vie.
Je to moja… Bola to moja práca.
Vieš to, nie?
Nie.
Nie takto.
Musím to urobiť…
…sám.
Nikdy by som si nepomyslel, že sem prídeš.
Najmä nie kvôli trenažéru, čo som vravel, že sa nebude ani používať.
Angela je mŕtva.
Asi by si ju tak už nemal volať.
Prečo by som ju tak nemal volať?
No ty si úžasný.
Nepovedal si práve mame, že to meno je fikcia?
Prečo všetko pri mne obrátiš na hádku?
Neviem.
Táto ďalšia časť bude pre teba ťažká.
Všetky rozprávky, čo si si nahovoril, sa rozpadajú.
To, že dokážeš oddeliť prácu od osobného života,
že budeme v bezpečí, keď nás do ničoho nenamočíš.
Že na nás za tú snahu, čo to stálo, nezanevrieš.
To nie je fér. Vieš, že to nie je pravda.
Fikcia je užitočná vec.
Ide len o to, že skôr či neskôr
pravda vypláva na povrch.
Spolu s prácou si zatajoval aj časť seba.
Časť, čo ani neviem, či som niekedy spoznal.
Časť, ktorá sa chce teraz vrátiť.
Byť tvojím otcom bolo to najlepšie, čím som chcel byť.
Veci, čo som pokašľal, som pokašľal.
Ale snažil som sa. Naozaj som sa snažil.
Viem.
Škoda, že som ti to nepovedal, keď som mal možnosť.
Dať ti zbohom mi nepripadá ako privysoká cena
za všetku tú snahu.
Pár posledných slov, ktoré dajú tomuto všetkému zmysel.
Nebolo mi to pri tebe dopriate.
Nebolo mi to dopriate ani pri nej.
A nebolo mi to dopriate ani pri Henrym.
Posledné slová.
Čo sa deje?
Bola si v miestnosti s Boteom, keď sa to stalo, že?
- Áno. - Hej.
Povedal ti niečo pred tým, ako zomrel?
- Nie, všetko sa to zomlelo prirýchlo. - Urobil niečo? Bol niekde pri počítači…
Jeho telefón.
Držal v rukách telefón.
Možno niečo posielal.
Čo to bolo?
Niečo, čo nechcel, aby zomrelo spolu s ním.
Dôležitý kúsok do skladačky,
čo potreboval dostať do rúk niekoho, komu veril.
Komu? Tebe?
Nie. Mne nie.
Ale tuším, kto by to mohol byť.
Čo sa stalo?
Nevedel nič o Pavlovičov či Afganistane.
Bol to len niekto, koho najal niekto ďalší.
Vedel len toľko, že ho najali na prácu, ktorú sa mu nepodarilo dokončiť.
Morgan Bote nebol jeho jediný cieľ.
Kto bol ďalším cieľom?
Ty.
- Ja? Prečo ja? - Prečo ona?
A ja.
A Dixonovci.
Marcia a Henry.
Prečo?
Neviem.
Hamzadova právnička ti chcela povedať niečo dôležité.
Niečo, čo sa bála povedať do telefónu.
Možno to vie ona.
Niečo, čo Pavlovič nechce, aby sme vedeli.
Možno.
Niečo, čo by mu ublížilo, ak by to vyšlo najavo.
Možno.
Takže ideme do Londýna.
Nech ide dočerta.
Chcem mu ublížiť.
Ty nie?
Už tomu rozumiem.
Čo sa deje, čo je v stávke.
Možno neviem všetko, ale viem dosť.
Ale…
Ale mám pocit,
že tebe rozumiem menej ako snáď kedykoľvek pred tým.
Musím to urobiť.
V hoteli budeš len pár dní. Budeš v bezpečí.
Tamtí dvaja ťa zrejme požiadajú, aby si im postrážila ich prekliate psy.
Ale to je na tebe.
Pomôž mi napraviť to, keď sa vrátim.
Pomôž mi nájsť lepší spôsob, ako toto celé zvládnuť.
Pokúsim sa.
Naozaj sa pokúsim.
Mala by si ísť.
- Ty nejdeš? - Nie.
Dostanú ťa bezpečne do hotela.
Ja sa len uistím, že všetko je upratané a zamknem.
Dobre.
Preklad titulkov: Barbora Svetlíková