Tidligere i Siren...
- Ryn er tilbake. - Hvorfor i all verden er hun kommet tilbake?
- Vi trenger hjelp. - Det er blitt verre, ikke sant?
- Hva skjer? - De sulter dem ut, Maddie.
- Regjeringen lar det skje. - De får det til å skje.
Ser ut til at en ung kvinne angrep en 113 kilos havnearbeider.
- Vi trenger menneskene. - De tar!
Nei. Nei, nei, nei, nei!
Hei!
- Ryn! Vann! Nå! - Noen tegn til dem?
- Du? - Ja, du kan stole på meg.
Denne Decker fyren. Han er den vi må vokte oss for.
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968
- Vær så god. - Takk.
Maddie, du fortelle meg historie om mor.
- Det er riktig. - Din mor er borte.
Da Ryn var ung, mor døde.
Søster tok vare på meg, alltid. Men nå er hun alene.
- Hun er sulten og redd. - Ryn.
Hun vil være ute om natten, for å finne mat.
- Jakter hun? - Ja, hun vil jakte.
Offiser Montero, hva kan jeg gjøre for deg?
Ville bare gi deg en advarsel, sir, om at Admiralen var her og så etter deg.
- Hva sa du til ham? - Ingenting.
Jeg hadde en følelse av at du ville følge opp om din...
..mistenkte, men så at reisen din ikke var i registeret.
- Ville bare gi deg beskjed, sir. - Jeg setter pris på din diskresjon, Montero.
Jeg er her for å hjelpe, sir.
Ser du dette? Chronicle publiserte navnet til Pownall Seafood for overfiske.
- Din far vil like det. - Jada. Vel, han vil like det enda mer,
når jeg ber ham om å få inn båtene.
Regjeringen gir ham frie tøyler. Han vil ikke gi seg så lett.
Vel, jeg må gi ham en god grunn til det.
Ryn? Det vil gå bra.
- Vi skal ordne alt for deg og din søster. - Min søster stoler ikke på meg.
Om vi viser henne at vi kan hjelpe folket deres, gi dem maten de trenger, da vil hun endre mening.
Vi må være forsiktige. Hun angrep noen ved fiskemottaket forrige kvelden.
Politiet kan være ute og se etter deg.
Ja... Maddie.
Ok, jeg har en kaffe,
sukker og soya.
En fisk, med hode og hale.
- Ok, jeg må dra. Maddie? - "Elsker deg.
Jeg elsker deg.
Ok, så det skjedde visst akkurat nå.
Jeg fikk en tidligere en dag.
Hvor dro du i går kveld?
Du og din søster har de samme mystiske vanene.
Men hun snakker litt mer.
Du liker deg ikke her. Jeg vet det.
- Ryn. - Vil du treffe henne?
Jeg kan ordne det.
Kanskje du kan få henne til fornuft.
Hvert eneste fiskeri der ute tar fordel av denne lakse reguleringen.
Hvorfor nevner de kun oss med navn? Det er ufattelig.
Vi er den største. Selvsagt vil de nevne oss.
Sier du at det er rettferdig at vi blir hengt ut som skurken her?
Vi er skurken her. Men vi behøver ikke å være det.
Hva mener du?
Vis dem at, selv om regjeringen ikke går inn for lakse bevaringen,
så gjør ikke Pownall Seafood det.
- Det kan være måten å gjøre det på. - Nei, jeg sier vi faktisk kan gjøre dette.
Hvordan?
Våre produkter selger bra som dagligvare, men vi selger ikke til de store markedene.
- Vi er større enn det. - Vet du hvor mye laks vi selger til Kroger?
Ja, men vet du hvor mye 450 gram linefanget Coho laks går for hos Whole Foods?
Vel, vi har jo aldri likt de gutta i de store markedene.
Øko-vennlig fiske er lik høyere pris pr. 450 gram. Jeg har sjekket tallene.
- Vår margin på profitten vil gå opp 6%. - 6% opp?
Er det før eller etter donasjonen min til Greenpeace?
Ben? Kan du ikke komme til din mor's innsamling i kveld.
- Jeg kan ikke. Jeg har for mye å gjøre. - Hun fikk enda et avslag på en ny klinisk testing.
Du vet din mor aldri ville nevnt dette, men hun er langt nede, og...
Vel, jeg vet at å ha deg og Doug der ville ha muntret henne opp.
Kom, og i mellomtiden, lover jeg deg, at jeg skal tenke på det du har sagt her.
- Hei. - Hei. Takk for at du ringte.
- Hvordan endte hun opp her? - Jeg gikk ut og fant henne.
Hva er det med deg og dem?
Tja, kanskje de føler min empati. Den evigvarende særingen.
Hvordan vet du så mye om dem? Det er noe du ikke forteller oss.
- Vel, det er mye jeg ikke forteller dere. - Som hva da? Helen, du må...
Burde vi være bekymret?
Ikke mer krangel.
Et te selskap?
Det er kamille. Det kan kanskje roe dem ned litt.
- La oss alle sette oss. - Gå.
- Jeg snakke med søster. - Er du sikker?
Gå.
- La dem finne ut av dette alene. - I min leilighet?
Faen.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
- Jeg ser etter Ben Pownall. - Han er ikke her i dag.
- Vet du hvor jeg kan finne ham? - Hvem spør?
En biologi kollega, interessert i hans arbeid med Steller forings-mønstre.
Åh, Ben er rette mannen for det.
- Javel. Vet du når han er tilbake? - Ikke i dag.
- Han har en greie. - En greie?
Ja. En god gammel hurra-meg-hei, innsamlings greie hans foreldre arrangerer.
Takk. Jeg kommer tilbake senere.
De vil hjelpe oss. Ben og Maddie. De vil få maten vår tilbake.
Jeg se hans ansikt, på det stedet de tar vår mat
Det var ikke ham. Det var hans far. Ben vil hjelpe.
Nei!
- Du hjelpe ham, ikke meg. - Du prøvde å drepe ham.
Så jeg hjelpe.
Du...
..er som menneske.
Du...
..er som...
..menneske.
- Dop. - Tror du det?
Ja. Men det må være noe nytt.
Unge kvinner, småvokste, lignende lovbrudd.
- Disse to kan ha gått på samme dop. - Skeive og flyr høyt.
Det er en forbindelse her.
ETTERSØKT!
Siden når tar det to dager å fikse et luftinntak?
- Mekanikere tar betalt for timen. - Ja, men det suger.
Jeg mener, jeg kommer på jobb igjen, og plutselig konker motoren til din far.
Vel, det suger mer for min far.
- Det er ham. - Hvem?
- Fyren fra det militærstedet. - Hva, fyren som fant deg i Alaska?
- Er du sikker? - Ja.
Hva i helvete gjør han her?
- Er du sikker på at det var ham? - Som om det skulle vært selve Jesus, kompis.
- Hva gjør han her i byen? - Tror du han ser etter meg?
- Om han var, så ville du visst det. - Fortell ham det du fortalte meg.
Å, javel. Så, vel, i Alaska, denne Decker spør alle om denne... psyko sykepleieren, ok?
Og når han skal dra, lener han seg mot meg og han... spør om hun sang for meg.
- Sang? - Ja. Sang.
Jeg mener, denne fyren er en komplett snåling, ikke sant?
Jeg må ut å pisse, ok?
Så, husker du at jeg fortalte deg at denne... denne Decker fyren er ute etter havfruen min?
- Ja, jeg fikk fylle-spørsmålet, kompis. - Vel, du må spørre deg selv, hvorfor.
Jeg mener, hvorfor er han her i Bristol Cove? Hva er det han vil?
Så her er mitt, sprøe men ikke-så-sprøe svar.
Decker er her, fordi havfruen er her.
Han skrev om muligheten for vann-levende humanoider, helt tilbake på nitti-tallet.
Dette er fyren, Maddie. Jeg vet det.
- Jobbet på ulike universiteter til 2008. - Og etterpå da?
Nada. Bare forsvant.
Ok, så de skolene ville ikke ha Decker og hans havfrue teorier, men marinen ville det.
Jeg mener, han dro helt opp til Alaska for å se etter Donna.
- Og nå dukker han opp Bristol Cove? Hvorfor? - Tror du han vet at hun er her?
Det må han jo, ikke sant? Han er knyttet til over-fiskingen også.
Maddie?
Han vil ikke stoppe før han finner henne.
Elskling! Hva er det?
Decker spurte Chris...
..om hun sang for ham.
- Sang? - Det er noe de gjør.
Du kjenner til mytene om Sirene sang, ikke sant? Men det er egentlig ikke en sang.
Den setter seg i hodet på en.
- Jeg vet ikke, mulig det er en forsvarsmekanisme. - Hvordan vet du alt dette?
Fordi Ryn gjorde det mot meg, kvelden vi møttes.
- Og det forteller du meg først nå? - Jeg beklager.
Det var...
Jeg var ikke sikker på hva det betydde, og jeg vet fortsatt ikke det.
- Hvordan kjentes det ut? - Ærlig talt, som et rusmiddel.
Jeg kan ikke forklare det. Det er som om at det er noe jeg må ha.
Kan du være så snill og hente et glass vann?
Din mor vil ikke bli glad for å se meg. Jeg dumpet henne på lunsjmøtet forrige dagen.
Nei. Jeg er sikker på at hun har glemt det allerede.
- Ja, for det er hennes væremåte? - Og jeg tror det var deg.
- Jeg må besøke baren. - Ok.
Ben! Godt å se deg igjen.
- Bourbon, takk. - Hei, Maddie.
- Hei, Mr. Pownall. - Kall meg Ted, er du snill.
Flott fest... Ted.
Elaine slår skikkelig på stortromma. Hvordan går det med din far?
Han har det bra. Han har vært nede i Forks hos min tante.
- Takk. Hun er syk. - Vel, beklager å høre det.
Det forklarer økningen av kriminalitet her i området.
- Unnskyld meg. Hei, Mor. - Hei, Ben.
- Det er så godt å se deg. - Deg også.
Jeg vil at du skal møte noen. Jeg snakket akkurat med en aldeles utrolig doktor.
Det er litt av en tilfeldighet. Han er også en marinbiolog, og han elsker Chopin.
Aldon Decker.
Ben Pownall.
Vi har en lang historie, din far og meg.
Kvelden Elaine var i den ulykken, var han den første som kom til åstedet. Visste du det?
- Han har aldri fortalt meg det. - Neivel? Men det var han.
Han forlot ikke siden min. Han var oppe hele natten med meg på sykehuset,
mens Elaine ble operert.
- Det høres ut som ham. - Han er en god mann, din far.
Han sier det samme om deg.
Dr. Decker fortalte meg akkurat om sin forskning.
Din mor refererer til en sjelden hav-skapning jeg nylig har oppdaget.
- Åh, en hav-skapning? - Dens stamceller er bemerkelsesverdige.
- Dette er kanskje ikke rette tidspunktet. - Nei. Nei, nei, kjære deg.
- Det høres fascinerende ut. Bare fortsett. - Vel, jeg sprøytet DNA fra prøven -
- inn i en gruppe paralyserte rotter.
I ukene etter, har alle kontroll rottene dødd på grunn av komplikasjoner fra paralysen.
Men de andre, de som fikk DNA fra skapningen,
hver eneste en av dem fikk førligheten tilbake.
- Mor, trenger du noe? - Tydeligvis noen av de stamcellene.
Ditt hjem,
ikke her.
I vannet.
Vi vil dø, alle av oss.
- Ingen mat. Vi trenger dem. - Du trenger dem.
Jeg vet menneske gjorde dette mot deg,
men ikke Ben. Ikke Maddie.
Ingen menneske hjelpe meg.
De...
..skade!
Smerte!
Og du, søster,
velger dem.
Jeg gjorde dette mot deg.
Jeg jakter ved overflaten, og du følge etter.
- Jeg beklager. - Beklager?
Din mor sa du har en doktorgrad fra Universitetet i Washington, sammen med kjente marin-biologer.
- Du skulle ikke ha sagt det til henne. - Sagt hva da?
Det finnes ingen magisk kule som kan kurere paralyse, og det var ikke ok at du sa det til henne.
Jeg beklager. Jeg ber om unnskyldning.
Hør her, du virker å være en begavet ung mann, men min forskning kan komme din mor til gode.
Om du bare kunne hjelp meg med arbeidet mitt.
En øl, takk.
Jeg vet hvorfor du er i byen, og jeg vet hva du vil.
- Det tviler jeg sterkt på. - Takk.
Jeg vet hva hun gjorde mot deg.
Hvo... Hvordan vet du det?
Unnskyld avbrytelsen, men mor skal få æren for innsamlingen om minus ti minutter.
Greit, Doug, jeg kommer. Mor kommer i første rekke.
- Sidney, du må dra til kirken. Dørene stenger kl. 22. - det er varmt. Jeg sover ute.
Jeg har sett den jenta.
- Hun har vært rundt om i byen. - Hvor?
- I smuget en kveld, med noen ungdommer. - Hvem?
Jeg er ikke sikker, men jeg husker henne,
for en tid tilbake, så jeg henne ombord i North Star.
- Båten til McClure? - Ja.
- En morgen så jeg henne snike rundt. - Takk, Sidney.
Minn meg på at jeg først kommer til deg neste gang.
- Decker er her. - Hva?
- Ja. Han leter etter Donna. - Ben, han er farlig.
- Tror du han vet om Ryn? - Det ser ikke sånn ut.
Denne fyren... Vi vet ikke hva han er istand til.
- Vi må holde oss ett skritt foran ham. - Hei, har dere sett Dr. Decker?
Jeg var akkurat på vei for å se etter ham. Unnskyld meg.
Elaine.
Fru Pownall, angående lunsjen.
- Vi fikk ikke en god start... - Maddie. Maddie, ikke tenk på det.
Jeg vil bare det beste for min sønn.
- Bare fortell meg, vet du hvor hun er? - Kanskje.
Du må ta meg med til henne. Vær så snill, med en gang.
Jeg vil gjerne hjelpe deg, virkelig. Det ville jeg.
Men jeg trenger noe fra deg først.
Du er vel klar over at jeg har makten til militæret bak meg?
Om alt behøvde var å knipse med fingrene, og regjeringen kom for å hjelpe deg,
hvorfor har de ikke det?
Jeg tror du ønsker å finne henne, ikke sant? Men du vil ikke at de skal finne henne.
Jeg tror vi kan få til en avtale. Deg og meg.
Få det stoppet. Avslutt det.
Utsultingen av dem, agningen, og alt annet du har planlagt, stopp alt av det nå.
- Det var mye å spørre om. Ikke forenlig. - Sier du det?
For jeg vet hvordan det er å ha henne inne i hodet.
Man kan ikke spise, man får ikke sove, man kan ikke tenke på noe annet.
Sang hun for deg også?
- Hallo, Helen. - Åh...
Du skremte meg, kjære. Hvordan går det der oppe?
Jeg har ikke hørt noe bli knust.
Hva er i veien?
Min søster, er sterk.
En jeger,
men denne mannen,
han skadet henne.
Hun vil bli bedre, når hun kommer seg vekk fra ham.
Nei.
Ikke bedre.
Noen ganger...
kan noe inne i deg bli ødelagt,
og uansett hva du gjør, så kan det ikke fikses.
Følelsen blir hos deg.
Vil du se henne igjen? Fortell meg hva som skjer der ute.
Ok.
Det er en regjerings eid tråler utenfor kysten av Bristol Cove i dette øyeblikk,
rett utenfor Northern Break.
Vi sulter dem opp til overflaten, agnet vil tiltrekke dem,
og tråleren vil fange dem.
Når?
I kveld.
- Hallo. - Er Ryn og Donna fortsatt der?
- Ja. Hvorfor det? Hva skjer? - Ok, hør etter nå.
Ikke la dem gå ut, ok? Det er en mann som ser etter dem.
Ryn's søster må tilbake i vannet.
- Vi fikser det når vi kommer. - Kan vi få snakke med Ryn?
Det er til deg.
Hallo? Ja.
- Ryn, det er ikke sikkert utenfor. - Dere må holde dere inne.
Mannen fra laboratoriumet, han er her på festen.
- Mann? - Ja!
Den slemme mannen som skadet Donna. Han er her. Han ser etter henne.
Dere må bli hos Helen, ok?
Ryn!
Ok, javel.
Takk.
- Hvor er den jævla havfruen min? - Hva behager?
La meg friske opp minnet ditt. Bøllene dine stjal henne.
Fra båten min, North Star?
- Du har nok feil person her. - Her er det jeg tror.
Du tok min venn Chris og havfruen til ditt sted, laboratorium, fengsel, hva enn det nå enn var,
men så greide Chris å komme seg ut.
Tar den psyko sykepleieren med helt ned til Libbey Beach.
Men så, puff! Sykepleieren forsvinner,
men du, du bruker en hel måned med å spore Chris til Alaska
for å spørre ham om henne Hvorfor?
Det jeg tror...
..jeg tror at den sykepleieren, er... havfruen.
- Det var ingen havfrue. Det var aldri det. - Pisspreik.
- En deformert hval. - Jeg vet hva jeg så!
Gjør du?
Du trodde du hadde fanget noe,
som aldri i menneskets 50.000 år med seiling på havet, noen gang har blitt bevist.
- Ingen visste om hulemenn, heller, til de gjorde det. - Ingen havfrue's skjelett har blitt funnet.
Ingen døde fløt opp til overflaten. Faktisk, så er det ingen bevis på at de noen gang har eksistert.
- Det betyr ikke at de ikke er virkelige. - Fordi du fanget en, ikke sant?
Eller hva? En levende en. Xander McClure fra Bristol Cove.
Jada.
Og nå sprader hun rundt i byen med vennene dine, sitter på i biler med dem.
Du må være en veldig, veldig spesiell mann, Mr. McClure.
Og ha noen veldig spesielle venner.
- Hvor ble det av ham? - Jeg vet ikke.
Jeg sjekker utenfor.
- Jeg kaller inn båtene. - Hva?
Jeg ba Marty sjekke tallene, og du hadde rett... .
- ..6 prosent. - Og det vil hjelpe med å forbedre oss utad.
Skal jeg først være i avisen, så bør det faen meg være for noe bra.
Takk, far.
- Doug? - Ikke noe problem.
Hei, Mor? Har du sett Dr. Decker?
Han er sikkert i nærheten, men, øh, kan du sitte litt hos meg?
- Vær så snill? - Ja, selvfølgelig. Selvfølgelig.
Jeg fikk et nytt avslag på enda en ny klinisk test.
- Har din far sagt det til deg? - Ja. Jeg beklager.
- Hadde du noe med at Dr. Decker kom til byen? - Meg? Nei.
Vel, han er meget engasjert i forskningen sin, men jeg vil at du skal vite, jeg trenger den ikke.
- Mor. - Nei, Jeg... La meg snakke ferdig, ok?
Jeg vet jeg aldri kommer ut av denne stolen, og det er helt ok for meg,
men jeg er virkelig, virkelig rørt over at du fortsatt vil hjelpe meg, Ben.
Jeg trodde du hadde gitt opp om meg.
- Hei. - Hallo.
- Jeg beklager. - Ja, jeg vet hva du mener.
- Maddie? Beklager. Unnskyld meg. - Hva? Beklager.
Det er deg.
Jeg er så glad for å se deg.
Jeg beklager alt det som skjedde. Jeg mente aldri å skade deg.
Jeg burde ha funnet en bedre måte å studere deg på. Vær så snill, gi meg en ny sjanse.
Hva foregår?
Er det to av dere?
Hva skjer?!
- Ryn? - Han skadet min søster!
Vær så snill. Jeg skal ikke skade deg, jeg lover.
Ryn! Stopp!
Nei, Ryn! Vent!
Nei! Jeg drepe ham.
- Han såret min søster! - Jeg vet. Jeg vet han gjorde det.
- Vær så snill! - Ryn? Ryn, vent, så snill!
Vil du at det skal stoppe? Avslutt det!
Hva som enn foregår der ute, stopp det! Få inn den tråleren!
Ryn, tenk! Det er ikke bare deg og Donna som er i fare! Det er alle av dere!
Ta samtalen!
Ring!
Admiral, jeg har ikke tid til å forklare.
Bare få inn tråleren nå.
- Sir, jeg ville ikke spurt... - Sett på høyttaleren!
Det er allerede iverksatt. Vi trekker ikke tilbake. Ikke for alt i verden. Du har gjort en bra jobb.
- Jeg beklager. - I kveld får vi belønningen.
Nei, nei, nei! Ryn, Ryn, Ryn! Vent! Du kan ikke drepe ham!
- Unna! - Nei.
Hvorfor du hjelpe den slemme mannen?
- Unna! - Nei, nei, nei.
- Du velge ham. - Nei. Ryn.
Du burde velge meg!
Er du ok?
De kan ikke dra tilbake i vannet. Marinen, er der ute.
Min favoritt del for kvelden.
Bringer du inn båtene for å gjøre Ben glad?
Jeg bringer inn båtene for om jeg ikke prøver noe nytt,
vil jeg ende opp som den gamle vakten. Og det er bare en slutt for den gamle vakten.
- Vel, det er jeg glad for å høre. - Ben har noen gode ideer.
- Det har han. - Jeg liker jenta hans også.
Maddie.
- Du vet at det er stedatteren til Dale Bishop? - Det gjør jeg.
- Jeg vet at hun også er smart. Hun har tæl. - Tæl? Ok, Mr. Cleaver.
Faktisk, så minner hun meg om en yngre deg.
- Du burde invitere henne på lunsj igjen. - Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Fordi vi liker å ha Ben her, og Ben liker å ha henne her.
- Forstår du? - Hva da?
Det vi lærer i vannet, om mennesker.
- Det er riktig. - Nei.
Jo! Jeg dreper alt.
På land, i vannet.
- Alt. - Nei!
- Nei? - Drep de slemme, ja.
Ikke de snille.
Du velger menneske, før meg.
Jeg velger å ikke drepe.
Gå!
Nå!
Nei.
Hei, Chris! Gjør deg ferdig da, kompis, kom igjen! Opp med farten!
Kompis, der er hun jo.
Det er sykepleieren! Se!
Se!
Hei.
Hei, Hei! Stans!
Stans!
Kom igjen da, stans!
Stans! Bare vent litt! Vent nå litt da!
Stans!
Stans der! Vent! Vent!
Hei, stans!
Chris! Hva er det med Calvin?
Jeg vet ikke. Jeg får bare mobilsvar.
Han er hos Janine. Dra bort dit og dra den nakne ræva hans ut av sengen.
Jada, jada, jeg er på saken.
Hei, det er Ben. Legg igjen en melding.
Hei, Ben.
Husker du hva jeg sa til deg tidligere, jeg... jeg hadde rett, kompis.
Jeg så henne!
Bare, kom deg ned hit, ok?
Vi skal hente henne.
- Hva? - Xander drar ut dit også,
for å jakte på dem.
- Tror du Ryn gikk tilbake i vannet? - Jeg vet ikke. Jeg må komme meg ut dit.
- Ikke uten meg, nei. - Hun kan komme tilbake. En må bli igjen.
Stans der du står!
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968