Undskyld mig?
Er det her De dødes land?
Fortæl os, hvor I skal hen.
Det er, som om de bliver trukket fremad af noget.
- Hold op, Pan. - Hvad laver han?
- Det er, hvad vi forventede. - Hvor er så alle de andre daimoner?
Vi har set mange verdener uden daimoner. Hop ned i min lomme.
Der er folk her, der burde have en daimon.
Er han okay?
Han har det fint.
Det virker ikke sådan.
- Har du set den før? - Nej.
Er vi det forkerte sted?
Det må være det rigtige. Det må det være.
Kom.
Stands der!
Holdt!
Goddag. Det er godt at se dig igen.
Fortæl kardinalen, at fru Coulter er tilbage.
Godt. Det her er godt.
Nej. Stop!
Stop, alle sammen!
Jer! Ja, jeg taler til jer. I er ikke døde.
Det var et uheld. Vi blev jagtet af nogle mænd, og så endte vi her.
Hvis I ikke er døde, så er I ikke velkomne.
Vi har rejst langt. Jeg må finde min ven, før det er for sent.
Først blev du jagtet af mænd. Nu søger du venskab?
Det finder du ikke her, din løgner.
Gå til venteområde 32. Giv dem det her.
- Hvor længe skal vi vente? - Indtil I dør, selvfølgelig.
Af sted!
Hvad står der?
Det må være her.
Vi skal finde vandet og krydse det.
Jeg håber ikke, du pådrog dig varig skade efter vores sidste møde.
Jeg prøvede bare at beskytte min datter.
Og du havde så meget at sige, sidst vi talte sammen.
Alle mulige smukke ord om flugt, dumhed og fejl.
- Alle ord, som kardinalen giver dig. - Fader præsident.
- Undskyld? - Han er ikke kardinal.
Han er Fader præsident.
Og det var ikke hans ord. Det var mine.
Åh, ja. Jeg har set besættelse som din før.
Har du? Det tvivler jeg på.
Jeg tror ikke, du forstår tro.
Fader Gomez, du er en meget ung mand.
Troede du ikke, vi vidste, at du kom? Tilbage til os.
Hvor du hører til.
Det er svært at vurdere, hvad Øvrigheden ved og ikke ved.
Dens tro kommer altid i vejen.
- Hvem er det? - Det er fader Gomez.
- Jeg har ... - Det er mig, Hugh.
Eller reagerer du kun på "Fader præsident" nu?
Luk os ind.
Kom ind.
Efter dig.
Fru Coulter.
Bliver drengen her?
Tak, fader Gomez.
Godt. Så er det bare os to.
- Du er selvfølgelig anholdt. - Hvor skuffende.
- For at skjule ... - Jeg er her for at hjælpe.
- Du forhindrer os i at finde Eva. - Hvis jeg må tale ud.
Jeg er kommet her frivilligt.
Jeg flygtede fra Asriels fæstning, da jeg kunne. Se på mit tøj, Hugh.
Jeg har et stykke af hans teknologi med, som I kan savle over.
- Det vigtigste er barnet. - Mit barn.
Alethiometeret viste tydeligt, hvem hun var -
og hvad hun kunne give os.
Gør du stadig skade på dig selv?
Jeg gjorde dig til kardinal.
Jeg gjorde det for at vinde din tillid. Og så forrådte du mig.
Har jeg forrådt dig?
- Hun er synden! - Nej.
Hun har potentialet til det, og det vidste jeg.
Jeg havde en løsning. At beskytte hende, indtil faren er ovre.
Så kom du og ødelagde det hele!
Hvilken fare troede du, du beskyttede hende mod?
Edens have faldt -
ikke da Eva blev født, men da hun blev fristet.
Et sted derude er der en frister. En slange.
Og jeg måtte forhindre dem i at mødes.
Jeg havde hende. Jeg havde drengen. Jeg havde det hele.
Og så sendte du dine tropper og skræmte dem væk.
Fra Pavel har vel fortalt dig om en kniv.
Et våben så magtfuldt, at det kan dræbe selveste Autoriteten.
Jeg ødelagde den kniv.
Det var mig, der tæmmede den.
Så undervurder ikke, hvad jeg stadig kan gøre for dig.
Stol på mine råd, som jeg engang gjorde.
Koncentrer dig om de kampe, der skal udkæmpes.
Og overlad Lyra og hendes fristelse til mig.
Leder Asriel stadig efter pigen?
Han har aldrig interesseret sig for hende.
Det var kniven, han ville have.
Men nu er den ødelagt, og han ser kun sin krig.
Og måden, han kæmper på, Hugh, det er ...
Skræmmende.
Jeg tror, jeg så ham myrde en engel for øjnene af mig.
En engel?
Er en engel kommet til Asriel?
Ja.
Og han har gjort den fortræd?
Han vil gøre alt fortræd, som er i vejen for ham.
Han er vanvittig, og det er derfor, jeg er kommet, Hugh.
- For at give dig, hvad jeg kunne. - Så du er med os i kampen?
Mod Asriel.
Mod Støv.
Tvivler du på mig?
Nogle gange er din hengivenhed svær at aflæse, Marisa.
Du har mit sind ...
... min krop og min sjæl.
Og jeg takker Autoriteten for -
at du leder Øvrigheden og ikke kardinal Sturrock.
Han kunne ikke modstå fristelsen. Hvorimod du ...
Din afholdenhed er storslået.
Husk, hvad vi gjorde sammen.
Vores liv er sammenflettede.
Papirer?
Gå til venteområde 507.
Endnu et venteområde?
Ikke endnu et venteområde, nej.
Venteområde 507.
Fem-nul-syv.
- Det er det vigtigste. - Hvor er det?
Bare spørg. Alle venter ligesom jer.
Papirer?
- Godaften. - Til dig.
En forsoningsgave.
Og hvad er det?
Kan den foldes ud i et bur?
Det var sådan, vi fandt dig.
En venlig gave.
Virkelig?
Mor.
Hun var bare glad for at hjælpe.
Selvfølgelig var hun det.
Og hun var altid så yndefuld.
Goddag, fru Coulter.
Det er problemet med insekter. De kommer ind overalt.
- Jeg er dit mindste problem. - Har han sendt dig?
Ja, jeg fulgte dig ind i Intentionsaerostaten.
Vil du spionere eller hjælpe?
Hvad er din plan?
Så du kan videregive alle mine træk til Asriel?
Det kan jeg ikke. Min resonator blev ødelagt under flugten.
Interessant.
Så det er faktisk dig, der har brug for mig.
Du vil dræbe dem, før de dræber Lyra.
Og hvis de dræber dig først?
Du risikerer dit eget liv.
Hvad ved du om det her sted?
Hvad har du set?
Kom nu, du har intet valg.
Uden mig har du ingen Intentionsaerostat -
og uden den kan du ikke vende tilbage til Asriel.
Hvad har du set?
Jeg har fulgt efter fader Gomez. Han er særligt interesseret i ét rum.
Skal vi gå videre?
Det føles, som om vi bare skal gå videre.
- De stirrer, gør de ikke? - Ja, de stirrer uden at sige noget.
Det føles som en gyserfilm.
Hvorfor vil du se en film, der får dig til at gyse?
- God pointe. - Jeg kunne lide den med bjørnen.
Hvem er I?
Rejsende. Vi er på vej til De dødes land.
Ja. Vi skal samme vej.
Jeg beder dig. Vi ved ikke, hvad vi laver, og du virker venlig.
Vi er nødt til at vide, hvad reglerne er.
Okay, kom bare ind.
Tak.
Nå ...
Præsenter jer selv.
Hej, jeg hedder Lyra. Det er Will.
Vi vil ikke forstyrre mere end nødvendigt.
Vi leder efter min ven i De dødes land.
Vi ved ikke, hvordan man kommer derhen.
Hvis I kan fortælle os noget, vil vi sætte pris på det.
Hvorfor ved de ikke, hvor de skal være?
- Larissa, de beder om hjælp. - Det burde ikke være nødvendigt.
Tal med jeres Død.
Vi har ingen Død. For vi er ikke døde.
Okay. Sid ned.
I er heller ikke døde, vel? Alle jer her i venteområdet.
Vores Død svæver tæt på og guider os.
Vi ville byde den velkommen. Vi er klar, men ...
- Den er ikke klar endnu. - Hvad er en Død?
De ved ingenting.
Alle har en Død.
Den følger dem overalt. Hele livet.
- Er det ikke skræmmende? - Slet ikke, kære.
Det er naturligt.
Fra det øjeblik, du bliver født ...
... kommer din Død til verden med dig.
Og det er din Død, der dræber dig.
Det er der kærlighed i.
- Kan du se vores Død? - Nej, skat.
Kun vores egen.
Når man er klar, siges det, at den er smuk.
Døden siger: "Tag det roligt.
Rolig, barn. Kom med mig."
Og man tager med den hen til båden og færgemanden.
Det var det, jeg så i min drøm. Det er der, vi skal hen.
Du kommer ikke derhen uden din Død.
Hvis I siger, hvor den er ...
Vi ved ikke, hvad der er på den anden side.
Ingen ved det, for ingen er kommet tilbage.
Den eneste måde at krydse vandet på -
og tage til De dødes land -
er med jeres egen Død.
Invitér dem til jer i venlighed og venskab.
Så kommer de.
Morgenmad.
Jeg har ikke brug for morgenmad.
Jeg må bede.
Hvor er kapellet på dette citadel?
Fru Coulter. Du skulle blive på værelset.
Nej, jeg leder efter kapellet. Jeg må angre mine synder.
Du kan bede på dit værelse lige så let som i et kapel.
Nej, Autoriteten taler højest til mig i hans eget hus.
Hvis du vil i kapellet, skal du gøre det på det afsatte tidspunkt.
Fordømt. Virkelig?
Nu jeg er her, må jeg så se mig omkring?
De er ikke særlig interessante.
- Hvis du ikke stopper ... - Hvad vil du så gøre?
- Jeg skaffer støtte. - Godt.
Vi har alle brug for støtte.
Smut så med dig.
Godmorgen.
Dr. Cooper.
Hvor vidunderligt og uventet, at du stadig er ansat her.
Det er dejligt at se dig i live.
Jeg antog, at du ikke var.
Hugh MacPhail samler alt det op, som jeg smider væk.
- Hvad arbejder vi med her? - Det er fortrolige oplysninger.
- Desværre, fru Coulter. - Dr. Cooper.
Du har altid været god mod mig.
Jeg ser ingen grund til at stoppe nu.
Du var også altid god mod mig.
Desuden har kardinalen -
Fader præsident og jeg ingen hemmeligheder for hinanden.
Bare rolig.
Det her er et resonanskammer af en slags, ikke?
Interessant. Du har brugt en del af designet til daimonguillotinen.
Mere end blot en del.
Hvorfor arbejder du stadig på det?
Og ...
... det her.
Hvad kan den aflæse?
Den aflæser noget, der gør det muligt ...
Dr. Cooper.
Bygger du en bombe?
- Du forstår det ikke. - Jo, jeg gør.
Den har en styringsanordning.
Hvad afgør dens retning?
Autoriteten.
Det er ikke sandt, vel?
De er her. På grund af mig.
Ikke dig. Men det vidste du allerede.
Sikken fascinerende situation, vi befinder os i.
Gomez.
Hvad laver du, Lyra?
Hun sagde, at vi skulle invitere Døden med.
Hvis jeg er i samme tilstand, som når jeg aflæser alethiometeret -
så kommer hun til mig.
Vær forsigtig.
Vent. Kan vi lige tale om det?
- Tale om hvad? Vi har besluttet os. - Ja, men at hidkalde Døden?
- Ved du, hvad det betyder? - Nej, men vi er rejst så langt.
- Måske er det ikke det rigtige. - Vi gør det. Det er det, vi kom for.
Det er ikke for sent at vende om. Med kniven kan vi finde hjem igen.
Du var på min side.
Jeg troede, jeg var ved din side.
Ingen af jer forstår det. Jeg fik aldrig sagt farvel til Roger.
Jeg fik aldrig sagt undskyld.
Jeg vil bare gøre det så godt som muligt.
Om jeg så skal dø.
Lyra.
Hun er her.
Du er min Død.
Ja.
Er du kommet for at hente mig?
Du ville have mig, jeg er her.
Jeg må tale med hende alene.
Jeg kan ikke se, hvem du taler til.
Selvfølgelig ikke. Hun er min.
Følg mig.
Jeg kommer tilbage. Bare rolig.
Autoritet ... Tak, fordi du besvarede mine bønner.
For at skaffe mig midlerne til at vinde krigen.
Kun gennem din kærlighed ...
... og din vejledning ...
... vil jeg finde styrken til at gøre det nødvendige.
Til at lede os til frelse.
Følg efter ham.
Håret.
Er vi sikre på, det er et barns?
Fra Pavel er sikker.
Er der nok af det, dr. Cooper?
Det er rigeligt.
- Hvornår kan den være klar? - Om et par dage.
Tak, fader Gomez. Det var alt.
Er du sikker på, at når først den er sat i gang -
så vil bomben finde pigen?
Hvert individ er unikt.
Der er koder inden i os. Anbariske impulser.
Vi bruger dem til at sigte med.
Hvor end håret er, vil det gerne gøres helt.
Det vil være nådesløst i denne jagt.
Uanset hvor pigen er.
Uanset hvilken verden hun befinder sig i, hvis jeg må være så kættersk.
Bomben bør finde Lyra.
Er du her stadig?
Du forsvinder hele tiden.
Jeg er her altid.
Jeg har fulgt dig hele dit liv.
Jeg er en særlig, hengiven ven, der altid har været hos dig.
Som kender dig bedre end nogen anden.
Det passer ikke.
Som kender dig bedre end dig selv.
Vi må lave en aftale.
Jeg ved ikke, om jeg kan lave en aftale.
Jeg ved godt, at jeg ikke er død. Men jeg må til De dødes land.
Jeg skal tale med nogen der, og jeg skal tilbage.
Vil du hjælpe mig?
På et tidspunkt, mit barn, kommer du til De dødes land helt af dig selv.
Uden risiko.
En sikker og rolig rejse.
Der er ingen grund til hastværk.
Men jeg er nødt til det.
Det er Will også.
Vi fik taget folk fra os for tidligt, og vi vil rette op på det.
Alle ville ønske, at de kunne tale med dem, der er døde.
Hvorfor skulle der være en undtagelse for dig?
Fordi ...
... hvis du har været hos mig hele livet ...
... så vidste du, at spørgsmålet ville komme.
Hvis du virkelig har været hos mig ...
... så kender du svaret på det.
Jeg har fulgt dig.
Jeg har set dine valg.
Så du ham dø? Roger, da han døde?
Det gjorde jeg.
Jeg vil ikke være noget særligt.
Måske engang.
Mine forældre tænker ikke på andet.
Jeg vil bare være god. Jeg vil bare hjælpe nogen.
Roger har brug for mig.
Og jeg var der ikke, da han havde brug for mig.
Se på mig.
Se ind i mit hjerte.
Hjælp mig.
Jeg vil være din guide, Lyra Sølvtunge.
Jeg viser dig vejen ind.
Når I først er fremme ...
... er den anden side ikke mit domæne.
Så når I skal ud igen, må I selv klare finde vejen.
Godmorgen.
Vent. Vent!
Du er tilbage.
- Er hun stadig ... - Tæt på? Ja.
Hvad sagde hun?
- Kan hun se min Død? - Du kan ikke se hans Død, vel?
Nej, og det kommer han heller ikke til.
Du kan ikke se Døden, før du er klar til det.
Før tiden er inde.
Kun du kan se Døden. Når tiden er inde.
Min Død vil føre os til vandet. Hvis du er klar.
- Er jeg klar? - Det håber jeg.
Det skal du være.
Du tager mig med til de bedste steder. Ved du godt det?
Skål.
Hvad kan vi ellers gøre?
Du kom for at beskytte hende, men gav dem lunten til en bombe.
Arrogance.
Ren arrogance. Jeg undervurderede dem.
Vi må væk herfra. Vende tilbage til Asriel.
- Når han ved, hvad de laver ... - Hvad gør han så?
Måske vil han ...
Han vil gribe ind.
Vil han?
Du har ret.
Jeg kom for at dræbe dem, før de dræber hende.
Og jeg vil ikke lade dem få en chance til.
Vi har allerede forsinket bomben.
- Vi må tilbage. - Nej.
For de vil finde en anden måde, og så en anden og en anden.
Det må stoppe nu.
Vi må finde Intentionsaerostaten.
Hvad er din hensigt?
Ødelæggelse.
Du går langsommere for hvert skridt.
- Du kan stadig ombestemme dig. - Det gør jeg ikke.
Mor sagde altid: "Intet er ordnet, før du ordner det."
Hvis du ikke vil med, er det okay. Jeg kan gøre det alene.
Jeg har ikke fundet dig, blot for at forlade dig ved Helvedets port.
Jeg tror ikke, det er Helvede. Det ligner det lidt, men er det ikke.
Du skal bare være sikker.
Nogle gange glemmer vi, hvorfor vi gør ting.
Jeg ved, hvordan jeg kom hertil, Will.
Hvad hvis vi ikke kommer tilbage?
Så dør vi, mens vi gør noget vigtigt.
Følg mig.
Hurtigt.
Stands! Hallo!
- Stands! - Stop der!
Denne vej.
Aerostaten er lige fremme.
Hun er her!
Troede du ikke, jeg holdt øje med dig?
Du har intet valg, Marisa.
Du dræber hende alligevel.
- Uanset hvad jeg gør. - Hvad det angår ...
... så har jeg intet valg.
Så har jeg en udtalelse.
Jeg vil stilles for retten for mordet på kardinal Sturrock.
Et mord, jeg konspirerede med Dem, Fader præsident -
manden, som er en synder med alle fibre i sin krop.
Løgner.
Du ved, jeg taler sandt.
Jeg fremsætter det samme krav i retten.
Du har ingen rettigheder.
Du er en skånselsløs kvinde, der vil havde det, hun ikke har.
Din mand blev dræbt af din elsker, kætteren Asriel.
Og dit uægte barn blev forladt, indtil hun blev selveste synden.
Jeg har forandret mig. Det har du ikke, Hugh.
- Du skal stoppes. - Hvem er denne Hugh?
Jeg er din Fader præsident.
Du skal tiltale mig "Fader præsident" -
eller "Deres Nåde".
- Forstår du? - Hvad sagde du?
Er det her, din loyalitet ligger?
Ikke med det foroven?
Ikke med sandhed, men med magt?
Du skuffer mig, fader Gomez.
- Få hende ud herfra. - Nej, det kan du ikke.
Kalder du dig selv en hellig mand?
Hvordan mon din Autoritet ser på dig?
En hadefuld mand omgivet af hadere, der tilbeder dig.
- Dit ulækre ...! - Luk munden på hende.
Det her er den, du virkelig er.
En usammenhængende, følelsesladet kvinde.
Hvorfor skulle nogen stole på dig? Du kan knap nok tale.
Men sikke en skønhed.
Sikke en ægte, fristende skønhed.
Og nu vil jeg give din skønhed det, den altid har manglet.
Nåde.
Jeg ved ikke, hvordan du tog håret fra os.
Men du fik ikke det hele.
Vi har stadig nok til vores formål.
Og når vi skærer din daimon væk ...
... bliver du kuglen, der dræber Lyra Belacqua.
Og redder os alle fra synden.
Før hende til kælderen. Og bring hendes daimon til mig.
Godaften.
Jeg er så taknemmelig for, at I er her.
Læg alle ejendele fra jer, og kom om bord.
Vil han forstå det?
- Vi skal over vandet. - Beklager.
En fra jeres hold kan ikke tage med.
Kun en?
- Nej, det ... - Vi må følge reglerne.
Irriterende, men nødvendigt.
Ingen adgang. Ikke for ham.
- Men han er mig. - Hvis du vil med, skal han blive.
Du forstår ikke. Hvis vi bliver skilt ad, dør vi.
Men er det ikke det, du ønsker?
Det er forkert. Jeg efterlader ikke en del af mig selv.
Jo, du gør. Det gør du helt sikkert.
Det er skidt og godt at kunne se og tale til den del, hun må forlade.
Du ved det ikke, før du er på vandet -
og der vil det, heldigvis eller desværre -
være for sent at gøre noget.
Men I må efterlade den del af jer selv her.
Reglerne er klare.
Vi skal ud på båden. Bare rolig.
Han lader os ikke gøre det.
... for at underholde jer på turen.
Hør her. Han kan være på båden. Han passer ind overalt.
Vi har altid rejst sammen uden problemer.
Han kan være i båden, men hvis han er det, bliver båden her.
- Er det sådan, den fungerer? - Kun jeg kan trække båden.
Jeg beklager.
Vi kan ikke blive skilt ad. Det kan vi ikke.
Pan. Nej! Pan.
Du risikerer alt.
- Hvornår ser hun ham igen? - Det gør hun ikke.
Og når vi rejser, kommer vi så tilbage?
Jeg har ført millioner over. Ingen er vendt tilbage.
Det gør vi.
Du kender hverken Lyra eller mig, men vi finder en løsning.
Så vær nu flink, færgemand. Lad hende tage sin daimon med.
Det er ikke en regel, man kan bryde.
Det er en lov.
Som den her.
Jeg kan ikke få vandet til at flyde opad.
Ikke mere end jeg kan tage hendes daimon med til De dødes land.
Du må gøre en undtagelse denne ene gang.
I hvor mange levetider tror du, jeg har fragtet folk over?
Hvis noget kunne såre mig, var det så ikke sket?
Tror du, at dem, jeg har med, tager frivilligt med?
Nej, de kæmper, de græder, de bestikker, de truer, de slås!
Intet virker.
Det hjælper at være munter og føjelig.
Jeg er begge dele.
Jeg opfordrer dig til at være det samme.
Jeg beklager. Det gør jeg virkelig.
Men hvis hun skal med, bliver det alene.
Jeg vil ikke efterlade dig her.
Vi kan stadig vende om.
- Men jeg kan ikke lade være. - Jo, Lyra.
Hvad med Roger og Sal? De fik aldrig chancen for at blive voksne.
Men det er ikke Roger og Sal, vel?
Roger er død, og Sal er væk.
Og det bliver ikke Lyra og Pan. Du efterlader mig her alene.
Hvad skal jeg gøre?
- Vores drømme ... - Ikke mine.
Det var dine drømme. Jeg ville slet ikke herhen.
- Det er dit valg. - Men vi er sammen.
Ikke hvis du gør det her.
Jeg beder dig.
Jeg kan ikke forråde Roger.
Hans død er min skyld, og han har brug for mig.
Jeg har også brug for dig. Hvorfor kan du ikke se det?
- Hvor skal jeg tage hen? - Jeg finder dig.
Okay?
Jeg tager til De dødes land og kommer tilbage og finder dig.
Jeg forlader dig ikke, okay?
Jeg forlader dig ikke. Ikke for altid.
Will og jeg finder en vej ud, og så tager vi hen til Asriel.
Du må også komme derhen, men jeg skal gøre det her.
Så har du besluttet dig.
- Du har valgt Roger frem for mig. - Nej, Pan. Gør det ikke.
Jeg beder dig.
Der er ingen anden udvej. Jeg er nødt til det.
Jeg elsker dig.
Bare gå.
Mit hjerte!
Tekster: Maja Axholt Iyuno