Lyra! Lyra, kuuletko minua?
- Roger. - Lyra.
Kerro, missä olet, niin minä etsin sinut.
Kuolleiden maassa.
Mitä nyt?
Ei mitään.
- Mikä sinut herätti? - Olen nukkunut tarpeeksi.
- Näitkö taas painajaista? - En.
- Mitä sitten? - Minulla on liikaa ajateltavaa.
Roger tarvitsee meitä.
Minun pitää mennä kuolleiden maahan korjaamaan asiat.
Siis meidän pitää.
Tapahtui mitä tahansa, olemme yhdessä.
Auta minua ymmärtämään, mitä tapahtui.
Tytön ympärillä oli odottamattomia voimia.
- Mitä voimia? - Pimeitä voimia.
Sotilaamme näkivät pojan ja tytön katoavan kuin tuhka tuuleen.
Uskon, että hänen tuhoamiseensa tarvitaan muutakin kuin sotilaita.
Emme voi sallia sen lapsen elävän.
Herra, vankinne on hereillä.
Hyvä.
Aikamoista nähdä sinut tuollaisena.
Hei, Asriel.
Ehkä tämä on hieman mukavampaa.
Ei niinkään.
Sinun ei tarvitse sitoa minua, Asriel.
Sinä olet minun vankini.
Taidat nauttia tästä. Olet yhä sama mies.
Voisit seisoa vierelläni.
Annoin sinun valita vuorenhuipulla. Torjuit minut.
Ei sittenkään sama mies. Vielä pikkumaisempi.
En ole muuttunut. Tein juuri niin kuin sanoin tekeväni.
Mutta sinä palasit hänen luokseen ja epäonnistuit.
Onko hän täällä?
Käytätkö tätä yhä?
Ei hän ole.
- Hän on vaarassa. - Ei.
Magisteriumi haluaa tyttäremme hengiltä.
He haluavat meidätkin hengiltä.
Tiedätkö, minä he häntä pitävät?
- Uskonnollista hölynpölyä. - Eevana, Asriel.
Miten me olisimme voineet luoda toisen Eevan?
Noidat uskovat niin.
Kurjan tytön olisi pitänyt pysyä koulussa ja totella käskyjä.
Hössötys hänestä on aivan suhteetonta verrattuna hänen ansioihinsa.
Muista, kenelle puhut.
Tunnen sinut, Asriel. Et tarkoita noita sanoja.
Älä oleta tietäväsi, mitä tarkoitan.
Olet oikeassa. Minä epäonnistuin.
Olet ainoa, joka voi auttaa häntä.
Minulla on joku hänen kanssaan.
- Lyran kanssako? - Niin. Yksi parhaista.
Hän tuo tytön tänne, kun aika on oikea.
Onko hän turvassa? Lupaatko, että hän on turvassa?
Lupaan.
Se tyttö on lumonnut sinut, vai mitä?
Katse eteenpäin.
- Onko pahin mennyt ohi? - Siltä tuntuu.
Hänen tekonsa on anteeksiantamaton.
- Vaikutat erilaiselta. - Niin sinäkin.
- Sinä tuijotat. - Tiedän.
En uskonut näkeväni sinua enää.
Kiitos, että tulit.
Kauanko olet ollut siinä?
En piileskellyt, sinä et vain katsonut.
- Miksi seuraat meitä? - Olen Asrielin tasavallan jäsen.
Tulin hakemaan sinua, tyttöä ja veistäsi.
Sinä et määrää täällä. Me määräämme.
Lyran ja minun pitää puhua kahden kesken.
Mistä tiedän, ettet leikkaa tietä toiseen maailmaan?
- Etkö luota meihin? - Mitä luulet?
Hyvä on.
Jos minulla ei ole sitä, en voi käyttää sitä.
Onko se hyvä idea? Entä jos hän varasti veitsen?
- Se on rikki. - Mitä? Miten?
Kun yritin saada sinut.
Menikö se rikki, kun olit äitini kanssa?
Hän sai minut ajattelemaan äitiäni. Kun tein niin, veitsi särkyi.
Jätin maailmasi ikkunan auki, mutta taidamme olla jumissa.
Tämä voi auttaa.
Se palaa aina luokseni.
Mitä sinulle tapahtui, Will?
Heräsin, ja sinä olit poissa. Hän oli siinä ja...
En olisi saanut jättää sinua. Jos en...
En tarkoita sitä.
Tiesin vain yhtäkkiä, missä hän oli.
Isäsikö? Löysitkö hänet?
Sitten hän oli poissa. Sotilas ampui hänet. En tiedä miksi.
Olen pahoillani, Will.
Hänen kuoltuaan en ole tehnyt mitään hänen pyytämäänsä.
Onko sinun pakko mennä?
Olen pahoillani. Minun on pysyttävä liikkeellä.
- Tässä. Pysy poissa kaupungintieltä. - Mikä tämä on?
Kompassi, soihtu ja muita hyödyllisiä juttuja.
Olette olleet hyvin ystävällisiä. Olen varovainen.
Minulla on idea. Tiedän, kuka osaa korjata veitsen.
Iorek ymmärtää metallia. Hän jos kuka osaa korjata sen.
Voimme mennä ikkunasta, korjata sen ja...
Ja mitä sitten?
Tiedän, ettet halua tehdä tätä.
Mutta isäni kertoi, että veistä tarvitaan sodassa.
Hän käski viedä veitsen Asrielille.
Ei.
Ehkä Asriel katuu tekoaan. Ehkä se oli virhe.
- Ei ollut. - Miten voit olla varma?
Koska Rogerin ruumis oli häkissä.
Hänen häkissään. Hän tappoi Rogerin.
Hän sanoi maailmojen kohtalon riippuvan minusta.
Ainoastaan veitseni voi tuhota Auktoriteetin.
Veitsenkantajana se on velvollisuuteni.
Työskennellä murhaajan rinnalla? Ei.
On tärkeämpää tekemistä.
Mikä on sitä tärkeämpää?
Kun nukuin, Roger puhui minulle.
Hän kertoi missä hän oli. Meidän pitäisi mennä sinne.
- Minne? - Kuolleiden maahan.
Ihmisiä ei voi herättää kuolleista, Lyra.
Et tiedä sitä. Voit leikata maailmoja.
- Luuletko, että se on oikea maailma? - On. Olen nähnyt sen.
Voit puhua isällesi. Voit sanoa hänelle sen, mitä halusit.
- Tämä ei ole mikään satu. - Valitset siis hänet?
En valitse isääsi, vaan omani.
Hän kuoli ennen kuin tunsin hänet.
Minä olen kantaja, et sinä.
En halunnut asioiden menevän näin. Pelastin sinut.
Tein kaikkeni pelastaakseni sinut. Hän kielsi, mutta tein sen silti.
Ehkä on parempi olla korjaamatta veistä.
Lyra painostaa poikaa tekemään asioita, joita hän ei halua tehdä.
Hän on äitinsä tytär.
- Et luota häneen. - Hän on myös minun.
Kerro veitsestä.
Vaadin, että he jättävät sen minulle.
Ilmoita heti kun tiedät missä olet, niin lähetämme jonkun.
- Pidä heidät lähellä. - Onko se totta? Toitko hänet tänne?
Agentti Salmakia, jatkakaa. Olisiko pitänyt päästää hänet?
Hänet olisi pitänyt tappaa.
Hän on kiero.
Hän on tehnyt paljon väärää.
Mutta hän on hurjan älykäs.
Hän on nyt puolellamme. Voimme käyttää häntä.
Luotat häneen niin, että vangitsit hänet.
En luota häneen tippaakaan. Siksi haluan toisen mielipiteen.
Haluan hänet neuvoston kuultavaksi.
Coulter kidutti ja tapatti noitia.
He eivät varmasti ole ainoita. Ei ole mitään pohdittavaa.
Ruta, otan osaa menetyksesi johdosta.
Mutta haluan, että häntä kuullaan.
Voitko suostua siihen?
Minne olet mennyt?
Älä epäile itseäsi.
Sitten teen sen ilman sinua.
Lyra.
Onko niin vaikeaa pyytää anteeksi?
- Miksi olisin pahoillani? - Hän etsi ja löysi sinut.
Hän taisteli puolestasi, ja sinä riitelet hänen kanssaan.
Et ole aina oikeassa.
Olen pahoillani.
Tiedän sinusta sen, ettet pyydä helposti anteeksi.
Hyvä on. Sitten en ole pahoillani.
Minäkin olen pahoillani.
En halua riidellä kanssasi.
Iorek on yhä lähellä maailmani ikkunaa.
Tarkistin sen aletiometrillä.
Voimme korjata veitsen, ja sitten voit päättää, mitä teet.
- En muuta mieltäni. - En pyydäkään sitä.
Viimeinen asia, mitä isäni pyysi, oli veitsen vieminen Asrielille.
Olen kiitollinen, että tulit ensin luokseni.
Minun oli pakko.
- En voi viedä sinua, minne haluat. - Ei se mitään.
Minä ja Pan löydämme Rogerin.
Miten pääset takaisin?
Älä luota häneen.
Minä luotin.
Ja sain katua sitä.
Olen kuullut tarpeeksi. Olet valehdellut koko ajan.
Veitsi on rikki.
Älä hyökkää hänen kimppuunsa.
Anna yksikin syy.
Asriel haluaa hänet turvaan. Hän haluaa juuri hänet, eikö niin?
Isäsi oli oikeassa sinusta. Olet sietämätön.
Kerro, että pakenimme. Sano, että hukkasit veitsen.
Äitini rikkoi sen, ei Will.
Kun hän tarvitsee meitä eniten, olemme paikalla.
Olemmeko?
Voittehan korjata sen?
Emme, jos sinä jäät tänne.
Entä jos kieltäydyn lähtemästä?
Sitten suljen ainoan avoimen tien ja jäämme kaikki tänne.
Kukaan ei voi hallita meitä. Varsinkaan Asriel.
Sitten minulla ei ole vaihtoehtoja.
Mitä ikinä teettekin, tehkää se nopeasti.
Tämä sota tarvitsee meitä kaikkia.
Heti huomenaamulla etsimme Iorekin.
Ovatko nuo minulle?
Kutsuitte, lordini.
Ole hyvä ja istu.
Miksi minä olen täällä?
Hän haluaa, että tapaamme teidät ja päätämme.
- Päätätte mitä? - Kuka sinä olet.
Tämä on oikeudenkäynti.
Mitä tapahtuu, jos minut todetaan syylliseksi?
Kivitys? Tervaa ja höyheniä? Etkö tee niin kurittomille naisille?
Älä esitä uhria, Marisa. Se ei sovi sinulle.
Yritämme päättää, onko sinulla paikka Taivaan tasavallassa.
Istutko neuvostossa vai...
Ikuisesti ikkunattomassa sellissä.
Mitä haluatte tietää?
- Mitä hyötyä sinusta olisi? - Mitä haluatte kuulla?
Että olin ensimmäinen nainen maailmassani-
joka istui pappien ja oppineiden pöydässä?
Että kokeeni Tomun kanssa vetivät vertoja Asrielin kokeisiin?
Kysy häneltä, voiko hän olla eri mieltä.
Tässä ei ole nyt kyse minusta.
Mielenkiintoista. Näyttää siltä, että on.
- Olet Magisteriumin agentti. - Entinen.
Magisteriumissa ollessasi sinä tapoit...
Tapoin noitia, kyllä.
Murhasin. Tein kokeita lapsilla.
Olen käyttäytynyt kammottavasti.
Ette voi tuomita minua ankarammin kuin olen itse tuominnut itseni.
Mutta ette kysy tärkeää kysymystä.
Joka on?
Miksi auttaisin teitä?
- Koska meillä on häkkisi avaimet. - Ei.
Koska olette ainoat, jotka voivat auttaa suojelemaan lastamme.
Olen ollut maailman huonoin äiti.
En ajatellut häntä vuosiin.
Jos ajattelin, kaduin vain hänen syntymänsä aiheuttamaa häpeää.
- Nöyryytystä. - Naurettavaa.
En käsitä, miten rakkaudestamme syntynyt lapsi olisi nöyryytys?
Avioton lapsi ja murhattu aviomies.
Se on melkoinen taakka kannettavaksi.
Magisteriumi alkoi kiinnostua Tomusta, lapsista ja...
Olin huolissani hänestä.
Kun he haluavat hallita meitä, he käyttävät lapsiamme.
Pelastin hänet Uhraamislautakunnalta.
Pelastin hänet terän alta.
Lautakunta oli sinun operaatiosi. Terä oli sinun keksintösi.
Miten helposti kritisoitkaan muita-
vaikket näe omia virheitäsi, lordi Asriel Belacqua.
En ehkä ole isä, mutta en vaarantanut häntä.
- Suojelin häntä vaaroilta. - Nyt sinun pitää tehdä enemmän.
Magisteriumi tappaa hänet näyttävästi.
Seremonioin, rukouksin, valituksin, mutta he tappavat hänet.
En voinut pelastaa häntä, mutta sinä voit.
Tee se, ole kiltti.
En pyydä muuta. Teen mitä vain.
Miksi?
Koska rakastan häntä, Ruta.
Olemme kuulleet tarpeeksi.
- Entä jos Iorek ei ole siellä? - Hän ei lähtisi ilman minua.
- Olisi pitänyt tulla yksin. - Ei.
Meidän ei tarvitse mennä sisään.
Oletko sinä kunnossa?
Tiedän, ettei se ollut totta, mutta heräsin pari kertaa.
Hän piteli minua.
Minua ei ole ennen pidetty sylissä.
Mennään.
Harkinta riittää.
Jos epäilet häntä, nyt on aika kertoa siitä.
Kyllä. Mutta hän ei ole ainoa, jota minä epäilen.
Hän tietää, mikä hän itse on.
Mutta mitä hän on sinulle?
Jos hän houkuttelisi sinua, et ehkä vastustelisi.
Jääkö hän, komentaja?
Jos pidämme häntä silmällä.
Roke.
Hän voi jäädä kunhan hänestä on hyötyä.
- Ruta. - Minä pidän Lyrasta.
Hän on tärkeä noidille, joten olen samaa mieltä.
Mutta jos hän pettää meidät, anna minun tappaa hänet.
- Saat sen kunnian. - Tuokaa hänet sisään.
Marisa.
Sinä saat jäädä tänne.
Saat vapauden leirissä. Jos yrität lähteä, sinut tapetaan.
- Miten ystävällistä. - Ei se sitä ole.
Kollegani uskovat, että sinusta on hyötyä.
Toivotaan, että niin on.
Voit vapauttaa hänen daimoninsa.
Agentti Salmakia, yksi Roken vakoojista-
kertoo, että Lyra matkustaa pojan kanssa, jolla on voimakas veitsi.
- Oletko törmännyt häneen? - Veitsikö?
Niinhän minä sanoin. Voitko kertoa siitä?
Will. Se on hänen nimensä.
Olen tavannut hänet jo kahdesti.
Ei kiitos.
Hän pitää itseään sankarina, mutta minusta hän on ikävystyttävä.
En kuullut mitään veitsestä.
Iorek.
- Olen kaivannut sinua, Lyra. - Niin minäkin sinua.
Jäit katsomaan, voisitko jotenkin auttaa.
- Sinä voitkin. - Miten?
Willin veitsi meni rikki.
Tarvitsen sitä päästäkseni kuolleiden maahan.
- Olet maailman paras seppä. - Kuolleiden maa ei sovi eläville.
Veistä ei olisi pitänyt tehdä.
Mutta se tehtiin. Minä olen sen kantaja.
Aikeesi voivat olla hyvät, mutta veitselläkin on aikeensa.
Veitsi on minun. Ymmärrän sen.
Jos ymmärtäisit, et auttaisi Lyraa siihen paikkaan.
Iorek.
Lyra, veitsi on mennyt rikki, koska Willin mieli jakautui.
Hän epäili polkuaan.
- Oletko koskaan epäillyt itseäsi? - Karhut eivät epäile.
Valehtelet. Kun tapasin sinut, olit humalassa.
Et kestänyt ajatusta epäonnistumisesta.
En ymmärtänyt silloin, mutta nyt ymmärrän.
Epäilys seuraa välittämistä. Niin karhuilla kuin ihmisilläkin.
Pahimmat meistä eivät epäile. Sellaiset kuten äitini ja isäni.
Willin kaltaiset tai sinun.
Hyvät epäilevät, koska he eivät tiedä, mikä on oikea tie.
Tulkitse laitettasi, Lyra.
Kysy siltä, pitäisikö sinun mennä kuolleiden maahan.
Se ei ole ollut näin epäselvä.
Se puhuu tasapainosta.
Mutta se on niin herkkä tasapaino-
että pieninkin ajatus voi kallistaa sitä suuntaan tai toiseen.
Se on siis vastauksesi. Aletiometri pitää sitä epäviisaana.
Sitten se sanoi "kyllä".
Yhä Lyra Kaunopuheinen.
Hyvä on. Korjaan veitsesi-
mutta en pidä suunnitelmastasi.
Tohtori Cooper.
Kiitos, että otitte minut vastaan.
- Mistä halusitte puhua? - Teidän on tehtävä palvelus.
Minua kiehtoo erityisesti energia.
Varsinkin Asrielin saavutukset.
Svalbardissa vapautettiin valtavasti energiaa.
Käsittääkseni hän sovelsi siihen teidän erotustekniikkaanne.
Jos voisitte auttaa ymmärtämään, mitä teitte niiden lasten kanssa.
Miksi haluaisitte sitä?
Aseman tapahtumat olivat moraalinen ja uskonnollinen katastrofi.
Uhrasitte sen, mitä ei olisi pitänyt, tyhjän takia.
Mutta te opitte. Laittakaapa oppinne hyvään käyttöön.
Tiimimme huomasi, että daimonin erotusprosessi vapautti energiaa.
Kuinka paljon energiaa?
Harhaoppia. Lähinnä kollegani...
Voisiko uhrauksen energiaa soveltaa johonkin uuteen...
...aseeseen?
Teillä on Geneven parhaat aivot käytettävissänne.
Tietenkin, jos siitä on epäilystäkään-
te tai tiiminne ette voi poistua ennen kuin tehtävänne on suoritettu.
Asrielin räjähdys poltti reiän taivaalle.
Meidän ei pitäisi rakentaa mitään...
Tohtori Cooper.
Taistelen uuden Eedenin puolesta.
Täällä maan päällä.
Se antaa minulle voimaa, jota en tiennyt minulla olevan.
Se on tehtäväni.
Se määrättiin minulle.
Teidän on ansaittava Auktoriteetin anteeksianto.
Muuten revin tarvitsemani irti teistä.
Rohkeutta, tohtori Cooper.
Vaikuttavaa, eikö? Intentioalus.
Aivan.
Hänen työnsä teki sinuun helposti vaikutuksen.
En usko, että hän haluaisi sinun tutkivan niitä niin tarkasti.
Hän soi minulle vapauden, Ruta.
Yritän vain ymmärtää, mitä hän on tehnyt täällä.
Daimoni käynnistää sen-
ja aikeet ohjaavat sitä, eikö?
Laboratorio, jossa näitä pidetään.
Mistä löydän sen?
Salmakia viestitti vihdoin. Veitsi on rikki.
Se on käyttökelvoton.
Miten?
Se rikkoutui, kun Lyran äiti yritti ottaa sen pojalta.
- Käskekää agentti takaisin. - Hän on tulossa.
Entä rouva Coulter? Hän valehtelee jo teille.
Komentaja Roke on vihainen sinulle.
Näyttää siltä, että näit veitsen ja sinä vieläpä rikoit sen.
Mikset kertonut, Marisa?
En uskonut, että se edistäisi asiaani.
Uskoin sinua.
Ajattelin sinun vihdoin löytäneen rehellisyyden.
Rehellisyyttä ei voi löytää, Asriel.
Sitä joko on rehellinen tai ei ole. Kumpikaan meistä ei ole.
Minun on vietävä sinut takaisin selliisi.
- Sinun ei tarvitse tehdä mitään. - En halua.
Mutta ymmärrä, että teen sen.
He palvovat sinua, vai mitä?
Ogunwe, noita, hyönteinen.
Kumartavatko he sinua, kun vihdoin nouset valtaistuimelle?
Minähän yritän kaataa valtaistuinta.
Se kiehtoo minua.
Olet niin lumoutunut omasta voimastasi-
että olet alkanut ilmentämään sitä, mitä eniten halveksit.
Olen luopunut Lyran etsinnästä.
Vedin agenttini pois.
Koska tuhosit veitsen, en tarvitse häntä.
- Et voi, Asriel. - Tein sen jo.
- Käyn suurempaa taistelua. - Jos sanot sen vielä...
Hän ei ole minun taisteluni. Hän ei voi olla Eeva.
- Käytä tämä tilaisuus... - Minä taistelen.
Vapauttaaksesi meidät näistä sortavista saduista.
Ja silti joka suunnalta kuulen-
että oma tyttäreni olisi perisynnin symboli.
- En voi uskoa sitä. - Kyse ei ole vain sinusta.
He uskovat siihen ja toimivat sen mukaan.
En istu valtaistuimella.
Istun maassa, maaperässä ja saastassa.
Olen omistanut elämäni taistelulle, joka on voitettava.
Olen uhrannut niin paljon.
Mille olet omistanut elämäsi, Marisa?
Vallalle. Miten hankit sitä?
Toimimalla säälimättömästi Magisteriumin puolesta.
Kehität kauheita koneita, jotka repivät lapsia kappaleiksi.
Sitten tulee joku pahasuinen, ylimielinen kakara-
ja voi, miten voitkin rakastaa häntä.
Kaakatat ja lasket siipesi hänen ylleen kuin kanaemo.
Mikset voi olla sellainen kuin minä haluan?
Näpit irti minusta.
Marisa, teen tämän-
koska Auktoriteetin voima on valetta.
Hän ei luonut mitään. Ei sinua, minua tai mitään muutakaan maailmaa.
Hän loi vain instituutioita-
kylvääkseen pelkoa ja hallitakseen.
Hän ei hallitse enää edes taivaassa.
Valtakuntaa hallitsee sijaishallitsija Metatron.
Enkeli. Ihan tavallinen ihminen.
Hän jatkaa mestarinsa hyvää työtä.
Siksi minä taistelen.
En usko sinua.
Se on valetta.
Kaikki, mitä olet tehnyt hänen nimissään.
Kaikki oli valetta.
Tule mukaani.
Voin näyttää sinulle.
Sitten voit katsoa, kun aloitan sodan.
Will, laita veitsi tuleen.
Jakautunut mieli rikkoi sen.
Vain vahva voi tehdä siitä uuden.
Tämä on yhtä lailla sinun tehtäväsi kuin minunkin.
Pidä se mielessäsi.
Ajattele matkaa kokonaiseen veitseen.
Keskity siihen, mikä on tärkeää.
Katso, mitä sinusta on tullut.
Ilman minua.
Ei. Anna hänen olla.
Keskitä ajatuksesi.
Olet soturi, Will.
Ymmärrätkö?
Æsahættr valitsi sinut.
Sysäsitkö äitisikin helposti sivuun?
Yritä uudestaan. Mene syvälle sisimpääsi.
Löydä se, mikä on tärkeää.
Lyra, pysy kaukana.
Will.
Will, kuuletko minua?
Will.
Tein kuten pyysit.
Nyt sinun on päätettävä, minkä polun valitset.
Jos et löydä ulospääsyä kuolleiden maasta-
emme tapaa enää.
Mutta jos löydät-
olet aina tervetullut Svalbardiin.
Sama pätee sinuun, Will.
Olette toistenne arvoisia.
Hyvästi, Lyra Kaunopuheinen.
Toivottavasti tapaamme vielä.
Kuka hän on?
Tule taemmas. Seiso tässä.
Enkeli.
- Miten? - Putosi taivaalta...
...suoraan syliini.
- Puhuuko hän? - Hän on päättänyt olla puhumatta.
Hänen ei tarvitse enää puhua.
Hän on kaunis.
Kaikki ovat kauniita.
Miltä se tuntuu?
Erilaiselta.
Sinulle tapahtui jotain.
Kun veistä taottiin, näin asioita.
Mitä sinä näit?
Minä näin...
Näin sinut.
Näin sinut ja...
Balthomas.
- Luulin, että lähdit. - Olisi pitänyt toimia toisin.
Olen pahoillani.
Mutta olen katsonut perääsi.
- Onko hän... - Hän on enkeli.
- Olen Lyra. - Tiedän.
Olit menettää sen lopullisesti.
Oletko valmis menemään lordi Asrielin luo?
Hän kokoaa armeijaansa.
En.
Olen pahoillani, Balthomas. Minun on mentävä kuolleiden maahan.
Siellä on joku, joka tarvitsee apuamme.
Lyran ystävä.
- Onko sinun tehtävä tämä? - On.
Seuraa sitten polkua.
Tule mukaamme.
Enkelit eivät voi astua kuolleiden maahan.
Minun polkuni on erilainen.
Mutta en ole kaukana.
- Tuletko mukaani? - Niin.
En ole vain isäni poika.
Äitini sanoi aina: "Jos ystävä tarvitsee apua, tarjoa sitä."
Kiitos.
Enkelten toiminta väreilee maailmoissa.
Xaphanian kapinalliset kerääntyvät joukoittain.
Kuin vuorovesi ennen suurta merimyrskyä.
Sanoit luottavasi Asrieliin täysin.
Oliko se totta?
On vaarallista olettaa Xaphanian seuraajien-
asettuvan ihmisen puolelle omiaan vastaan.
Kääntyisivätkö he meitä vastaan-
koska Metatronin enkeli on hänen vankinaan?
- Se riippuu. - Mistä?
Siitä, mitä Asriel tekee hänelle.
Olet varmasti kuullut Æsahættrin legendasta.
Veitsestä, joka leikkaa maailmoja.
Veitsestä, joka leikkaa mitä vain.
Valitettavasti se veitsi on nyt rikki.
Se taottiin ihmiskäsin.
Noin 300 vuotta sitten alkeellisella teknologialla.
Kun sen maailman ihmiset vielä liikkuivat-
käyttäen hevosia ja kärryjä.
Aika hämmästyttävää.
Yritän sanoa-
ehkä en koskaan tarvinnutkaan veistä.
Tämä nainen kehitti kerran laitteen, jolla voi leikata sielua.
Minä räjäytän samalla tekniikalla tieni maailmojen halki.
Nyt me yhdessä leikkaamme sinut palasiksi-
ja lähetämme takaisin herrallesi.
Marisa, sulkisitko ystävällisesti oven?
Haluaisin aloittaa.
Tunnetko sen, Alarbus? Energian.
Täällä on valtavasti luovuutta.
Kaltaisesi yrittävät sammuttaa sen.
En tee tätä vapaaehtoisesti. Teen tämän, koska pakotit minut.
- Olet syntinen! - Olen muutoksen tuoja.
Olen kaltaistesi tuhon airut.
Saat tuomiosi!
Mutta sinä et toimita sitä.
Sen sijaan toimitat viestini Metatronille.
Viestini Metatronille on tämä:
Minä olen täällä!
Marisa?
Marisa!
Marisa. Marisa!
Valmistautukaa ampumaan.
-Älkää ampuko. - Mitä?
Roke!
Mene alukseen.
- Mene hänen mukaansa. - Selvä.
Hyvästi, Asriel.
Laskekaa aseenne.
- Mitä peliä sinä pelaat? - Leikkiköön äitiä, jos haluaa.
Toivottavasti he ovat valmiita.
Käännös oikeaan päin, sotilaat.
Marssikaa.
- Mitä minä oikein etsin? - Se on loputon.
Ja litteä. Sen sisällä voi tuntea kuoleman.
Sano, että tämä on oikein.
Toivon, että se on oikein.
Tuo saa kelvata.
Oletko kunnossa?
Tuntuu kuin sen ei kuuluisi mennä läpi.
Tämä on viimeinen maailma, jonka löydän.
Tämän takana ei ole mitään.
Tämäkö se on?
Tämä se on. Löysit sen.
- Miten voit olla varma? - Näin sen unessani.
Sen on oltava täällä.
Odota. Tämä ei tunnu turvalliselta.
Lyra, odota!
Suomennos: Aaron Laakso Iyuno