Jeg vet du ikke vil være her-
-men uten deg og Baruk ville jeg kanskje ikke funnet henne, så takk.
Nesten 400 år sammen med Baruk må ha mildnet meg.
400 år?
-Vet du hvor han er nå? -Selvsagt.
Engler kan kommunisere med ethvert sinn, men vårt bånd er enda sterkere.
Vi føler oss som ett selv om vi er to.
Han er nær Asriel nå.
Vet du hva Asriel vil be deg om?
Far fortalte om krigen før han døde. Han sa at jeg har en oppgave.
Det er en kriger i deg. Du overvant bjørnenes konge.
Du vil finne ut hvordan du kan beskytte den du elsker.
Lyra.
-Lyra. -Roger!
Du må hjelpe meg.
Det skal jeg!
Jeg lover å ikke svikte deg.
-De gjør meg vondt. -Hvem?
-Si hvor du er, så finner jeg deg! -Dødsriket.
Roger!
Roger?
Jeg hadde den drømmen igjen.
Vi må finne ham når vi kommer ut herfra.
Hvor dro du?
Jeg...
-Jeg kunne ikke følge deg dit. -Dødsriket.
Dette er et bra opplegg.
Bare en begynnelse, kommandant. Bare en begynnelse.
Veldig imponerende, lord Asriel.
-Men soldatene dine trenger struktur. -Det er derfor du er her.
Ruta, velkommen tilbake. Ogunwe, la meg presentere-
-dronning Ruta Skadi av Lubanasjøens hekseklan og daimonen Sergei.
-Hun er et viktig medlem av rådet. -Kommandant.
-Deres Majestet. -Ruta, om det passer.
Du er velkjent for Ruta. Hun valgte deg.
Jeg lytter til hvisk mellom verdener. Jeg hører ting andre ikke hører.
Vi samler en hær. Du og motstands- soldatene dine er blant de beste.
Godt å høre. Vi håper å leve opp til vårt ry.
Det håper vi alle.
-Hvor mye mer trenger vi? -Av hva?
Dette. Soldater. Hekser.
Autoritetens styrke ligger i antall.
Et vell av mennesker som vil forsvare hans mystikk og dogme.
Vi trenger bare nok til å tirre ham.
Så alt dette er bare en provokasjon?
Kom og se.
Finn de siste skissene av Viljeskipet.
Hva om dette tar livet av deg?
Det krever mer enn et lite krasj for å ta livet av oss to.
Du spurte hvor mange soldater vi vil trenge. Sant å si vet jeg ikke.
Men nøkkelen til å tirre Autoriteten ligger ikke i antall, men i Støv.
Asriel, du snakker i gåter. Jeg driver med strategi.
Jeg er utydelig. Vi må tvinge Autoriteten til å vise seg. Og da...
Da trenger vi alle krigerne vi kan skaffe.
-Jeg mente ikke å skremme dere. -Hva vil du?
Jeg har ikke ondt i sinne. Jeg leter etter noen. Ei jente. Hun heter Lyra.
-Fulgte noen etter deg? -Jeg tror ikke det.
-Det er tempelsoldater i skogen. -Jeg har ikke sett noen.
Noe skjedde her for noen dager siden. Nå er de overalt.
Bli med oss!
Den drar sin vei.
Så synd. Jeg gledet meg til å spise dem.
Beklager.
Det er saltet. Det dreper røttene.
Disse til garnisonen i sør og 250 til den i vest.
-Lord Asriel. -Roke. Ingen folk.
-Hva er det? -En beskjed.
Fra spionen i Magisteriet, Salmakia. Hun sier de forbereder en leteaksjon.
Etter datteren din. De mener hun er det viktigste barnet noensinne.
-Salmakia tror hun er i fare. -Når er Lyra ikke i fare? Noe mer?
-Nei, det var ikke noe mer. -Utmerket.
Du avviser Lyra for lett. Du vet hva Magisteriet tror om henne.
Ifølge Autoriteten var Eva skapelsens mor.
Lyra ble skapt av Marisa og meg. Hun er ikke Eva, men ei lita jente.
Hun må ha noe informasjon de trenger, eller en evne vi har oversett.
Utenom å kunne lese alethiometret har hun svært lite.
Bortsett fra en nese for bråk. Hva?
-Hva vil du at jeg skal si? -Sannheten.
Det er engler over leiren.
Hva gjør de?
De slåss.
Trekk unna!
Ikke for nær, ikke for nær!
Trekk unna!
Brystet beveger seg.
La oss anta at en kjemper for Autoriteten og en for oss, men hvem?
-Kanskje ingen av dem. -Ruta?
Denne har høyere status. Kan være en erkeengel. Den vet jeg ikke.
Skal vi se om vi kan flytte ham?
-Har du ham? -Ja, sir.
Trekk unna.
-Er du Autoritetens agent? -Vær så snill...
Hva sa du?
Jeg har en beskjed til deg.
Vi må anta at han holder med Autoriteten og han oss.
Jeg tar ham med inn. Sersjant.
Bær ham til separatorkammeret. Gi meg beskjeden din.
-Vi fant gutten. Bæreren. -Hvilken gutt? Hva bærer han?
Æsahættr. Gudeknuseren.
Det eneste våpenet som kan knuse ham.
-Knuse hvem? -Autoriteten.
Hva?
Og hans regent. Min bror Enok.
Har Autoriteten en regent?
Baruk! Hvordan?
Hvem gjorde dette?
-En engel. -Vi har buret ham inne.
Han forlater oss.
Ikke ennå! Si hvor jeg finner gutten.
Han er på vei til Lyra.
Lyra?
Finn ham. En engel venter.
Min Baltamos.
Finn dem. Finn kniven.
Baltamos.
Baruk!
Jeg... Jeg forstår ikke. Det rimer ikke.
-Hva rimer ikke? -Hva har de gjort med ham?
Hva skjedde?
Dette er din feil. Du tvang meg til å komme hit.
Jeg ville at vi skulle holde sammen. Jeg ville bli med ham.
De har drept ham!
Budbringeren er tilbake.
Han gjorde ikke motstand. Han sa ikke et ord, bare stirret på meg.
I går trodde jeg at engler bare var symboler-
-og hekser var skurker i eventyr.
Men her er jeg.
-Der er du. -Vårt slag har vært i din verden før.
For århundrer siden. Templet brente kvinner de mistenkte for hekseri.
Jeg husker det. Hekser lever i århundrer.
Engler i årtusener.
Det gir dem en makt og et perspektiv langt større enn vi kan fatte.
Jeg antar de ser på oss hekser slik vi ser på mennesker.
-Hvordan da? -Deres liv er kort og lett å ende.
-Så hvorfor kjemper du med oss? -Håp.
-Jeg tror vi kan vinne. -Så du stoler på Asriel?
Jeg satser livet på det.
Du er våken. Bra.
Dette kammeret lagde jeg for å eksperimentere på Støv.
Det er foret med magnetitt, som hindrer Støv i å slippe ut.
Du, så vel som daimonen min, består kun av Støv.
-Så du kan bli her i en evighet. -Jeg er evig.
-Jeg har ikke noe tidsbegrep. -Bra for deg. Da klarer du deg.
Jeg begynner nå med noen spørsmål, og du må svare.
Hva er Autoriteten så redd for at han fikk en engel til å angripe en annen?
Vil du ikke snakke? Kanskje du er redd for å røpe at Autoriteten-
-ikke lenger hersker i himmelriket, og at han har utnevnt en regent.
Det går bra, jeg vet det alt.
Hvorfor vil han ikke herske? Eller kan han ikke? Hvis...
Så interessant. Nå gjør vi fremgang.
Vet du hva mer som er interessant? Støv. Fascinerende saker.
Jeg har brukt mye av mitt voksne liv på å prøve å forstå det.
En gang drepte jeg en uskyldig gutt for å utnytte det.
Men ingen, før nå-
-har prøvd å bruke det som våpen.
Enok, broren til Baruk.
-Hvordan ble han regent? -Ikke si det navnet. Han er Metatron.
Metatron? Bra.
Asriel, slutt.
-Hva ønsker han? -En slutt på dette!
Støv er ikke opp til deg å forstå.
Bevisste vesen har blitt farlig selvstendige.
Han vil lede en evig inkvisisjon inn i alle verdener mot alle vesen-
-til de lærer fullstendig lydighet.
Med det får vi slutt på fri tanke og vilje og kan kontrollere Støv.
Hvordan finner jeg ham?
Du slipper ikke inn i himmelriket. Tror du at du er viktig?
Han vet ikke engang hva du heter.
Om han la merke til deg, kunne han knuse deg og brenne restene.
Vet ikke engang hva jeg heter?
Så denne Metatron trenger litt mer overtalelse-
-og så vil hans rike komme?
Bra. Veldig bra.
Det var vel ikke så vanskelig? Det tok ikke engang en evighet.
Maddy har vært her i ni år. Jeg kom noen år senere.
Har dere vært alene så lenge?
Vi har et liv i motstandsbevegelsen. Vi kan lese, skrive, lære.
-Det forbys av templet. Særlig for... -Jenter?
Hva med foreldrene deres?
Far ble værende.
Han er en av dem.
Da vi rømte, hjalp han oss ut, men han ville ikke bli med.
Han ville at vi skulle bli medlem av templet.
Han tror vi vil la templet gjøre oss til hjernedøde følgere.
-Jeg river heller ut øynene deres. -Det ville hun faktisk.
Greit nok.
Så hvor er de andre?
En fremmed kom hit og blåste hull i himmelen.
Og kommandant Ogunwe ledet alle gjennom det.
-Som et vindu? Til en annen verden? -Var det sånn du kom hit?
Noe sånt, ja.
Og dere ville ikke dra?
Vi kan ikke forlate ham. Faren vår.
Jeg forlot mitt fellesskap også.
Det er lenge siden nå. Jeg forlot alt som var kjent.
Det føltes som verdens undergang.
Men nå forstår jeg at den la seg åpen for meg.
Full av underligheter og mystikk.
Jeg får vel gå.
-Skal du til en annen verden? -Noen til, tror jeg.
Jeg følger noen...pinner. De sier hvor jeg skal dra.
Jeg vet det høres sprøtt ut, så jeg skal ikke...
Bli her en stund. Hvem vet når du får hvile igjen.
Greit, da.
Fortell mer om hvorfor du leter etter den jenta.
I dag har vi blitt tilbudt en mulighet.
Muligheten til å rense denne verdenen.
Å rense disse verdenene...
...for alt som har vært galt med dem.
Vi skal fri de rettferdige for synd.
Pater Gomez vil lede dere-
-og Autoriteten vil veilede dere i deres hellige oppdrag.
Vær raske, vær brutale! Men ikke begå noen tabbe.
Jenta, Eva, må ikke få slippe unna.
Få tak i barnet.
Få tak i moren.
Og bring dem til meg. Døde eller levende.
Jeg forstår at dette ikke betyr noe sammenlignet med ham.
Jeg vet ikke hva jeg ellers skal gjøre.
-Du vet hva hun er i stand til. -Baltamos og jeg tar en nærmere titt.
Du vekker for mye oppsikt, så bli her og hold vakt.
-Ikke undervurder henne. -Det skal jeg ikke.
Jeg skal ikke skade deg. Jeg leter etter ei jente her.
Jente?
Baltamos, du skremmer henne.
-En ånd? -Ja. Engel.
Og dette er Will.
Jeg heter Ama.
Dette er Ama.
Spør henne om Lyra.
Er det ei jente her?
Jeg er veldig glad i henne.
Det er ei jente som blir holdt i søvn av en kvinne som sier hun er moren.
-Men ingen mor kan være så grusom. -Denne moren kan det.
-Er det jordskokk? -Ja.
Det er en vekkingsmedisin.
Skal du bruke den?
Kvinnen er borte, men kommer snart tilbake.
Kom.
Bli her, ok? Ser du henne komme, så løp etter hjelp.
Lyra.
Du ser at hun er trygg.
-Hvordan kom du hit? -Disse rommene har hemmeligheter.
Hun er ikke trygg, du doper henne.
Du har vokst, Will.
Jeg mistenkte at du ville komme, men ikke at du kom først.
Det er imponerende.
Hvorfor holder du henne her? Hvorfor lar du henne ikke dra?
Kom. La oss sette oss.
Te? Kom igjen, jeg vet at dere har te i din verden òg.
Hvem andre kommer?
Tok du med deg kniven?
-Får jeg se den? -Hvorfor holder du henne her?
Jeg holder henne her fordi jeg er moren hennes og er glad i henne.
Lyra er i den ytterste fare, og her kan jeg holde henne trygg.
Sett deg.
Hva kan være farligere enn du?
Så trist at du ikke ser sannheten.
Tre ganger har jeg sett henne i fare.
Og tre ganger har jeg prøvd å redde henne fra den.
Det har kostet meg alt. Og nå er hun i fare igjen.
-Hva er faren? -Magisteriet.
Og de akter å få henne drept.
Vet du hvem de sier hun er?
Jeg vet det fins en spådom.
De tror hun er Eva.
Syndens mor.
Og de tror hun vil gjøre stor skade.
Så de er fast bestemt på å drepe henne for å vise troskap.
Med mindre vi stopper dem.
Selv om det skulle være sant, hvorfor holder du henne i søvn?
Fordi hun hater meg.
Om jeg vekket henne, ville hun rømt.
Hun har alt prøvd å rømme.
Så forklar henne det, slik du har for meg.
Jeg gjør dette for å holde henne i live.
Ville ikke din mor gjort det samme for deg?
Et barn trenger moren sin. Det forstår du.
Du trenger moren din.
Og her er noe de aldri forteller deg: Moren din trenger deg.
Det båndet er tøyelig.
Det endrer form, men slitner aldri. Hvorfor?
Fordi strengen herfra...
...til hit er den viktigste av alle strenger i naturen.
Den er grunnleggende. Den er vakker.
Den overgår alle andre ting...
...om du lar den.
Hjelp meg.
Vi tre kan bli enestående.
-Din styrke, min list, Lyras mot. -Jeg er ikke sterk.
Du er sterk. Tror du ikke jeg ser det?
Lover du at du holder henne trygg?
-Og fortsetter å gjøre det? -Æresord.
Da kan jeg etterlate henne her? Dra til Asriel, som jeg skulle?
Nei, nei, nei. Du må bli her.
Jeg så hva du gjorde hos Carlo. Vi kan hjelpe og beskytte hverandre.
Vi må dra videre. Du må bli med oss.
Jeg lovte far at når Lyra var trygg, skulle jeg dra til Asriel og kjempe.
-Jeg må gjøre det. -Forstår du hva du gjør? Dette...
Dette er et større svik enn noe jeg har begått.
Hvis du forlater oss nå, kommer hun til å dø. Forstår du det?
Takk for alt du gjør for henne.
Jeg overlater henne i din omsorg.
Du begår en tabbe.
Du...
Jeg trodde han ville bli.
Vi skal finne kniven og bruke den til å knuse Metatron.
Du vet ingenting om ham. Han er den mørke engelen du ikke kan slå.
Jeg kan fordi jeg må. Ruta, er kniven våpenet bergskrømta pratet om?
Æsahættr, ja. Men jeg ante ikke at den trengte en bærer.
-Og at det er gutten som fulgte Lyra. -Så finner vi Lyra, finner vi gutten?
Jeg har sett dem sammen. Den ene følger den andre.
Hvem er jenta alle er så interessert i?
-Asriels datter. De tror hun er Eva. -Eva?
-Hvem er Eva? -I noen verdener - syndens mor.
-Er din datter syndens mor? -De tror det, men de tror på mye tøv.
Og det gadd du ikke nevne før? Hvor er hun?
-Vi vet ikke. -Så hvordan skal vi beskytte henne?
Om noen jente i noen verden ikke trenger beskyttelse, er det Lyra.
Det jeg trenger, er kniven. Magisteriet kan hjelpe oss med det.
Roke, kontakt Salmakia. Når hun vet hvor Lyra er, følger jeg henne dit.
-Vil du bruke din datter som felle? -Jeg har risikert alt annet hittil.
Formuen min, ryet mitt.
Det vi risikerer nå, vil forme historiens gang for alltid.
Må jeg dra til alle verdener, greit. Må jeg bure inne alle engler, greit.
Må jeg stikke en kniv i hjertet på Autoriteten, greit.
Og ja, jeg vil risikere Lyra. Jeg vil risikere min egen datter.
For alternativet, kommandant, er det som skjedde med din.
Jeg vil risikere alt og alle for å sørge for at det aldri skjer igjen.
Jeg foreslår at dere spør dere selv hva dere er villige til å risikere.
En engel er drept, og du lurer på hvordan det kan gagne deg?
Foretrekker du at han døde forgjeves?
Xaphania, den store svikeren.
Menger du deg med mennesker nå?
Var ikke tusen år i eksil nedverdigende nok?
Snakker du om svik? Når du har fulgt ordre om å drepe en av våre egne?
Baruk er...var en fiende av riket.
De få opprørerne som fins, vil ikke slåss for deg. De er overløpere.
-De løper fra konflikt, ikke mot den. -De vil slåss for det de tror på.
Hvorfor kom du for å se meg?
Kanskje du ville se om det var sant. Det Asriel har gjort mot meg.
Ikke tro at opprørerne dine vil følge en dødelig som liker å pine engler.
Hvor er Autoriteten?
Gjemt bak en regent som kun bryr seg om sin egen storhet?
Det riket vi kjenner, er alt borte, Alarbus.
Dette er vårt endelige opprør.
-Hva skjedde? -Hun er en løgner.
-Likevel dras du mot henne. -Jeg vet hva jeg gjør.
Se.
Vi har ikke mer tid. Dette er absurd. Baruk døde for en sak, men dette...
-Dette er meningsløst. -Jeg lover at det vil funke.
Fem minutter til målet.
-Hva er dette? -Et kommunikasjonsapparat.
Vi får en beskjed fra agenten i Magisteriet.
-Resonatoren er på, vær så god. -Lyra er hos en Marisa Coulter.
Klart hun er. Hvor nær er de?
Vi lander snart på en avsides øy i Tyskehavet. Fairisle.
Jeg kjenner til stedet. Jeg tar Viljeskipet. Det er raskest.
Salmakia, få barna unna kvinnen. Bli hos dem til jeg kommer. Forstått?
-Skal du dra? -Jeg må. Du hørte hva engelen sa:
"Æsahættr, gudeknuser."
I så fall - prøv å ikke dø.
Barnet spør hva du gjør.
Jeg teller stegene mine. Vi går dem opp igjen i en annen verden.
En annen verden?
Å nei, nei, nei, nei!
Viljeskipet virker ved hjelp av klarhet. Tankene dine er uklare.
Jeg vet nøyaktig hva og hvem vi er ute etter.
Gjør ditt verste.
Når jeg har henne, kommer jeg tilbake gjennom vinduet. Dere må holde vakt.
-Beklager, jeg må dra. -Baltamos.
Én ting var Æsahættr, men dette er et menneskeanliggende.
Ikke dra. Jeg vet at dette er tøft for deg, men du må stole på meg.
Jeg kan ikke. Beklager. Ikke for dette.
Baltamos!
Jeg blir med deg.
Takk.
Men dra hjem, ok? Hold deg unna fare.
Mrs. Coulter?
Det er meg.
Du kom for sent, pater. Hun er borte.
En gutt kom hit først.
Han hadde mange mil og grenser mellom verdener å krysse, og likevel...
...kom han hit før deg. Bravo.
Jeg vet ikke hvorfor jeg er overrasket.
MacPhail liker å tro at han vet hva han gjør, men han somler.
Nøler. Syns du ikke?
Det fikk jeg av gutten.
Overraskende brutal drittunge.
Jeg tar med Lyra nå, Mrs. Coulter.
Jeg vil helst ikke dra tilbake til Genève etter det blir mørkt.
Som sagt er hun ikke her.
Vær så snill.
Jeg beklager. Skjebnen hennes var avgjort lenge før jeg kom hit.
Ok.
Hun er der inne.
Sett deg.
Hva var planen din? Ville du holdt henne bevisstløs for alltid?
Rømt fra verden til verden, prøvd å unngå alethiometret? For alltid?
Du er ikke dum. Tvert imot. Du visste at vi ville finne henne til slutt.
Og ødelegge henne. Det er skjebnen hennes.
Du ga henne den skjebnen.
Du ga henne den fæle straffen for hennes eksistens.
Og når hun havner i hendene på rettspresident MacPhail...
Døden.
Hvorfor har du forlenget smerten hennes på denne måten?
Jeg vet ikke.
Beklager.
Jeg visste ikke hva annet jeg kunne gjøre, pater.
Det er ikke sant.
Svaret var såre enkelt, og du visste det. Hele tiden.
En virkelig god handling ville vært å la henne dø.
Å drive bort i en søvn så dyp at ingen kunne gjøre henne vondt.
I morens armer.
Du må gi slipp nå.
Å drepe ens eget barn krever en styrke jeg ikke har.
Jo, det har du.
Du er sterkere enn du aner.
Gjør det for meg, er du snill. Gjør såpass.
Hei, vi drar.
Vær så snill.
Huff, da. Kanskje du hadde rett om den styrken.
Du kom tilbake etter oss. Jeg visste at du ville det, Will. Hva gjør du?
-Vi drar. -Jeg blir med.
Vi er tryggere sammen. Du trenger oss begge. Nei!
Hold deg unna.
Du blir ikke med oss.
Hun trenger meg, Will.
Ikke ta henne fra meg.
-Vær så snill. -Bare hold deg unna.
Will! Tror du det er så lett å bli kvitt meg?
-Hold deg unna oss. -Er det sånn du gjør?
Var moren din like lett å kvitte seg med? Hvorfor forlot du henne?
Hvor er hun, Will?
Hvor er moren din?
Se på meg, Will.
Se på meg.
Hva har du gjort? Hva gjorde du?
Du ødela kniven.
Stikk.
Uten kniven er du unyttig for meg, så dra nå.
Stikk!
Lyra, flytt deg. Flytt deg!
Ikke se sånn på meg.
La meg gå.
Vær så snill, la meg gå.
Det var bare et lite stikk. Hun blir bra om noen timer.
-Gutt, har du kniven? -Hvem er du?
Jeg har fått ordre om å føre dere til Asriel. Følg meg.
-Nei. Vi skal ikke til Asriel. -Det går bra. Kom.
Dette er en vei ut.
Dukk.
-Er Jorek her? -Jeg forklarer senere.
Ta henne!
Få henne vekk!
Hei, går det bra?
Will, vi må dra. Kom igjen.
-Bli med oss. -Nei, jeg blir. Dra, dere.
Takk.
Kom.
Lyra?
Vi kom for sent.
Pokker.
Tekst: Monica Moltubakk Iyuno