Kamo ćeš, Violet?
Samo da naberem cvijeća.
Nemoj odlutati predaleko.
Divlja moja ružo irska
Cvijete najljepši što raste
Posvuda se može iskat'
Al' nijedan ne sliči na te
Divlja moja ružo irska
Eto, pozdrav.
Hoćeš jedan?
Pitaš se zašto nosim tako smiješan šešir.
Uvijek nosim ovaj šešir.
Do te mjere da mi je sada dio imena.
Prijatelji,
oni baš najbolji, najbolji prijatelji, zovu me samo Rose Šešir.
Izgleda kao magičarev šešir.
I jest.
To je magičan šešir.
Hoćeš li vidjeti?
Nemam ništa u rukavima.
Ništa u šeširu.
Bez brige, to mi je prijatelj.
Propustit ćeš trik.
Posegni u njega.
Opa!
Jako je lijep.
Jer je poseban.
A kad smo kod posebnog,
i ti si pomalo magična, zar ne?
Cvijet u mojoj ruci, koje je boje?
Ljubičaste.
Violet,
poput tebe.
Cvijeće se ne jede.
Ali jede se.
Ali ovo je posebno.
Dušo, ono posebno ima najbolji okus.
Trebam se vratiti mami.
Ne, ostani. Ostani malo. Da vidiš još magije.
Posebno si stvorenjce, zar ne?
DOKTOR SLEEP
Ne, ne, ne. Molim vas.
Hej. U redu je, Dok.
U redu je.
Eto.
Sasvim si suh.
Što se dogodilo?
Moraš mi govoriti, Danny.
Ne govoriš otkako smo otišli iz...
Molim te, Dok.
Molim te.
Dakle.
Ne govoriš, a, Dok?
Nisi naročito govorio ni kad smo se upoznali.
Sjećaš se našeg prvog pravog razgovora?
Kad sam ti se obratio u glavi?
Bilo ti je ugodno, zar ne?
Spoznati da nisi sâm.
Netko je i meni tako pomogao.
A jednoga ćeš dana, Danny Torrance, ti podučiti nekog drugog.
Neću.
Oh, nećeš, a?
Neću isijavati, hoću reći.
Neću više. Opasno je.
Valjda i je, ponekad.
Ona me je našla.
Vraćat će se i vraćati sve dok me ne sredi.
Imaš pravo.
Overlook je predviđen za rušenje. Zatvoren.
To su izgladnjeli stari duhovi, a sežu prema tebi.
Neće to ni stati na njoj.
Slike u knjizi.
Rekli ste da su samo slike u knjizi i ne mogu mi nauditi.
Nekim stvorovima,
mračnim stvorovima, isijavanje je kao hrana.
Overlook...
On je meni uvijek samo značio slike.
Ali ja nisam isijavao kao ti.
Nitko ne isijava kao ti.
Zato si ti, u tom prokletom hotelu, bio kao baterija od milijun vata,
sasvim uključena.
I on je to proždro.
Svijet je gladno mjesto.
A najmračniji stvorovi su najgladniji i pojest će ono što isijava.
Sjatiti se poput komaraca ili pijavica.
Oko toga se ništa ne može.
Može se, pak,
ono po što dolaze okrenuti protiv njih.
Moj je djed
bio baš zloban skot.
Mračan iznutra.
Jednako mračan kao tvoj tata.
Nemilice me tukao, kao i moju baku,
pa kad je umro, plesao sam.
Ali nastavio se vraćati.
Stajao je u mojoj sobi.
U odijelu sasvim sivom i smrdljivom
od te plijesni koja je već rasla na njemu u tom lijesu.
I tako me baka
podučila jednom triku.
Dala mi je poklon.
Hoću da upoznaš ovu kutiju
iznutra i izvana.
Nemoj je samo gledati. Dodiruj je.
Zabij nos u nju i provjeri ima li miris.
Zašto?
Jer ćeš si izraditi baš takvu u svijesti.
Još posebniju.
Da kad ta kuja idući put naiđe
budeš spreman.
Daj da te vratimo mami.
Danny!
Tu li si.
Kamo si otišao, a?
Premrla sam od straha.
Da mi to nisi radio. Čuješ me?
Da mi to nikad nisi radio.
Da mi to nisi nikad radio.
NESTALO DIJETE VIOLET HANSEN
Eh, kaj te muči, Njofra?
U čemu je fora?
Što se kuha?
Što se kuha, mali prijatelju? Pa, upravo ti.
Ja?
Pa da.
Jao! Ubijaš me!
Jao!
Agonija! Agonija!
Pa da vidim.
Ovo očito nije tek običan zec.
Stoga moram smisliti izvrsnu majstorsku strategiju, ingenioznu...
Jesi dobro, Dok?
Nego, što ako ga namamim u drobilicu kamenja?
Da, mama. Dobro sam.
Ne, ne, ne, prekomplicirano.
Da, da, prekomplicirano. Ali što ako ga...
Previše detalja.
Točno. Previše detalja.
-A kako kažeš da se zoveš, slatkišu? -Dan.
Dan.
Uzet ćeš svoj lijek.
Miči se s njega.
Diži se. Odlazi odavde.
Sranje. Mislim da si ga ubio.
Što ako si ga ubio?
Nadam se da si ga ubio.
Čuješ me?
Od puse će ti biti bolje.
Ne, ne, ne.
Ma što... Ne.
Mamice?
-Mamice? -Bebice.
Evo, evo.
Možeš joj vratiti novac, Dok.
Možeš bar toliko.
Ona je uzela moj.
Vjerojatno je njime kupila kokain.
Dok.
-Henri bi da dovršimo ovu bocu i još tri. -Andi?
-Da još vrt ne zalijeva šampanjcem. -Tako je.
Bolje nego da ga Nijemci popiju.
-To oduzima žalac okupaciji. -Zgodnija si nego na slici.
-Zar ne, g. Richard? -Baš tako.
A ti si stariji nego na svojoj.
Ostajemo li tu, ili idemo nekamo?
Zar ne bi pogledao film?
Ne vidim zašto se svi žeste.
Romanca iz prepiske.
Malo odbojna. Nije zanimljiva.
Samo gledaj. Zanimljiva je, uvjeravam te.
Pa, bolje da bude, jer baš i nije puna pare.
I eto kako kreće.
Zar nisi umoran?
Spavaj.
Okej.
Čekaj. Ovo je najbolji dio.
Triput sam je gledao u tome i nikad ne dojadi.
Spavaj dublje.
Najdublje što možeš.
Bol koju osjećaš samo je san.
Možeš objasniti izgubljen novčanik
kad te supruga pita.
Ali ne možeš objasniti ovo.
Ovo ćeš gledati
svakoga dana kad pogledaš u ogledalo.
I svaki put kada to vidiš
naglas ćeš izgovoriti:
"Palim se na djevojčice."
A kad idući put odeš potražiti djevojčicu na internetu,
hoću da se sjetiš prilike
kad te ugrizla čegrtuša.
To je zanimljivo.
NA REPERTOARU CASABLANCA
Pardon, gospođice?
Gospođice. Gospođice, ostavili ste nešto u kinu.
Radije me ostavi.
Eto, pozdrav.
Radije me pusti.
O, ne, šećeru.
Ne, radije ne bih.
SRETAN RO?ENDAN ABRA
Mamice, izradila sam ti ovo. Tajnu čestitku.
ZDRAVO
Hvala ti, Abba-doo.
Zna li itko magičnu riječ?
Ti.
Abrakadabra.
Abrakadabra. Ta je dobra.
-Je'n, dva, tri. -Dva, tri.
Abrakadabra.
I ja znam magiju.
Ponekad, ako...
Oprostite.
Je li netko vidio moje žlice?
Mogu i ja to.
Baš lijepo, šećeru.
-Na tebi su! -Na meni su?
Što, kvragu?
Dave...
Abrakadabra.
Ups.
Eto, pozdrav, pospanko.
Oprosti.
Morala sam te dosta jako uspavati.
Ti si teška.
Svojevoljna.
Znaš, provjerila sam.
Šestorica su kroz ova tri mjeseca dobila te tetovažice zmijskog ugriza na obrazu.
Ma, baš si daješ truda.
Zmijogrizna Andi, eto tko si ti.
Dakle, tko sam ja?
Ti si neka luda kuja koja me otela.
Ubuduće samo istinu.
Govorit ćeš samo istinu.
Najljepša si žena koju sam u životu vidjela.
Bože moj. Djeluje i predobro, zar ne?
Evo kako ćemo, Zmijogrizna Andi.
Tjeračica si. Znaš tjerati ljude.
Već neko vrijeme nemamo tjeračicu,
pa ću ti dati ponudu koju nisam već četrdeset godina nikome dala.
Koliko ti je godina, dušice?
Petnaest.
Petnaest?
O, Bože, koja dob.
Proljeće tvoje ženstvenosti, zar ne?
Više nisi djevojčica, ali još nemaš nijednu načetost.
Sila teža te još nije ni primijetila.
Ne s petnaest.
Muškarci, doduše...
Ne, ne, ne. Nema sramote.
Vratila si im to, zar ne?
To ti ja nudim. Zauvijek proljeće.
I za deset ti je godina još petnaest.
Za sto, možda sedamnaest.
Dobro jedi.
Ostani zdrava. Živi dugo.
GRADSKA LJEKARNA KUTIJA SAPUNA
Sviđa vam se?
Oprostite. Samo sam...
Ništa zato. Ljudi ga vole razgledavati.
Prije smo ga postavljali u knjižnici.
Projekt zajednice koji je poprimio vlastiti život.
Vidite, počeli smo od tornja sa satom.
-A, da. -Samo raste.
-Klinci ga zovu Malo Mjesto. -Klinci su ovo izradili?
Uz malo pomoći, o, da.
Nastavili su, izradili cijeli mjesni trg.
Došli ste autobusom ili autostopom?
Da, autobusom.
Rijetki dođu autobusom ovoliko sjeverno.
Osim ako ne traže posao.
Da.
Promjena okoliša,
ili bježite od nečeg?
Ne zamjerite mi. Nadam se da...
Novo lice, to je sve.
Da.
Valjda bježim od sebe. Valjda.
O, da.
Bježanje od sebe. To bude nezgodno.
Sebe nosite sa sobom kamo god odete.
Baš nezgodno, zar ne?
Stanarina je 85 tjedno,
plativa unaprijed.
Billy vam je platio prve dvije rate, ostatak ćete sami.
Nema ljubimaca, nema tulumarenja, nema buke.
Miran sam stanar.
Prethodni je isto to rekao. Student matematike.
Dopustila sam mu da oliči zid kao ploču, da može žvrljati svoje male zagonetke.
Nije bio miran. Ne, gospodine.
Nije to ni prebojao na odlasku, ali drago mi je da nije,
jer vam tako mogu olakšati,
da vidite ovo kad god se probudite.
Sigurno hoćeš jamčiti za novoga?
Prilično sigurno.
Ti si odgovoran, Billy.
Teška dobrica, ovaj ovdje.
Dolje sam u prizemlju, ako vam nešto treba.
Nađemo se sutra da popričamo o poslu.
Zašto radite ovo?
Ne poznajete me.
Ne, ne poznajem.
Ali znam taj izgled, kao što kažem.
A ponekad i dobijem neki predosjećaj o ljudima.
Teško je shvatiti, valjda.
Lakše no što mislite.
-Hvala. -U redu.
Spremna si?
Spremna je.
Tko su ti ljudi?
Saznat ćeš poslije.
Ono tamo je Djed Flick.
On će nas voditi. Lezi.
Tako.
Nema straha. Shvaćaš?
Mi smo Istinski čvor
i mi istrajavamo.
Mi smo oni izabrani.
Mi smo oni kojima se posrećilo.
Što je vezano ne može se odvezati.
Evo jedne žene.
Bi li nam se pridružila?
Bi li vezala svoj život uz naš život?
Da.
Reci da.
Da.
Ova je posebna.
Zove se Violet.
Nije preostalo mnogo od nje.
A okus joj je
poput cvijeća.
Duboko udahni.
Tako. Prigrli to.
Prigrli to.
Ne!
Ne! Ne!
Još nas nisu našli.
Navikli su se slušati njegov plač
jer sam ga često ostavljala samog.
Pa ništa nisu poduzeli.
I još nas nisu našli.
Mamice?
Oh, hej.
Rekao si da znaš moj izgled.
Što si time htio reći?
Bolestan si.
Umoran si. Toliko vidim.
Treba mi pomoć.
Izvoli, uđi.
Popričat ćemo o tome.
Bože, udijeli mi spokoj da prihvatim ono što ne mogu promijeniti,
hrabrost da promijenim ono što mogu
i mudrost da spoznam razliku.
Bobbie danas ima veliki rođendan.
-Tri godine. Tri godine trijezna. -Ma to.
Hvala, Johne.
A sad, najvažnija osoba u prostoriji.
Je li netko ovdje novopridošlica?
Netko ima dvadeset četiri sata?
Da.
Novi u mjestu, a?
Da, ma...
Ništa osobno. Porodio sam pola prisutnih.
-Nova lica iskoče, to je sve. -Ovo je Dan Torrance.
-Upravo je s autobusa. -Hej.
Upravo je sa zemlje, kako izgleda.
Ovdje ne osuđujemo, brate.
Hoću reći, svi smo bili u tome.
-I u gorem, vjeruj mi. -O, da.
Ako tražiš nečije okrilje, ne znam možeš li naći boljeg od Billyja Freemana.
Hvala vam na gostoljubivosti, ma...
Ma, malo sam...
Valjda nisam navikao na to.
Pa, mi kažemo: "Ne može se prosuditi čovjeka dok se ne sazna cijela priča."
Možda misliš da shvaćaš,
-ali ne shvaćaš. -Ne shvaćaš.
Kako si danas? U redu?
Vlak još vozi.
To je dobro čuti.
Jesi dobro?
Da. Da.
Bilo mi je drago, Dane.
-Da. -Dođi opet.
-Hvala. -Uskoro, nadam se.
Vratit ću se, da.
Stvarno dobar čovjek. Ima dar.
Da. Hej, Billy, samo malo.
Hej, Dok.
Vaš sat.
Izgubili ste sat. Brinuli ste zbog klinca s...
Goocherovom.
Što?
Klinca s Goocherovom ili Gaucherovom. S onim u kostima.
Gaucherovom bolešću.
Točno.
Prali ste ruke u bolničkom toaletu i ostavili ga na dozatoru sapuna.
Pa, samo pogledajte na dozatoru sapuna.
-Bilo mi je drago. -Da.
Kako si znao?
Da bar mogu reći.
Posrećilo mi se.
Ma nemoj.
Intuicija, valjda. Kao osjećaj u utrobi. Možda...
Posrećilo mi se.
Zbog čega si tu?
Kako to mislite?
Mislim, tu, u Frazieru. Zašto si tu?
Ne znam. Ne znam.
Radio bih nešto drugačije nego dosad.
Nešto bolje.
Ideš u crkvu?
Je li to bitno?
Vjeruješ li u nešto? Nešto
veće od sebe?
Nismo bolji ljudi zbog svojeg vjerovanja.
Bolji smo ljudi zbog svojeg djelovanja.
Dakle, Billy kaže da si radio kao domar.
Tako je.
Radiš li sada?
Nekoliko smjena u Malome Mjestu. Pomažem oko vlaka.
Jer ja sam tri dana tjedno u hospiciju Rivington House.
Teško je naći dobrog domara.
Teže zadržati.
Smetaju li ti ljudi koji umiru?
Ne.
Svi mi umiremo.
Svijet je jedan veliki hospicij sa svježim zrakom.
Opa.
Eto, pozdrav.
Rekla si da to ne boli.
Sad ne boli, zar ne?
Bilo mi je kao da umirem.
Znam.
I jesi.
Osjećat ćeš se bolje nakon jela.
Jesam li i dalje ljudsko biće?
Je li te briga?
Hej. Pusti ga na miru.
Azreel, ostavi ga na miru.
Azzie?
Azzie, dođi.
Dođi. Azzie.
Dok.
To ste vi, Dok?
Ne, ja nisam doktor.
Da vam dovedem doktora?
Mačka mi je na krevetu.
Oh, hej, maknut ću je.
Ne.
Znao sam da će biti.
Ta mačka nekako uvijek zna
kad je vrijeme.
-Izgleda da je vrijeme. -Ne.
Samo je Azzie blesava mačketina.
Ne.
Tako je otkako sam došao ovamo.
Ta mačka zna
kad je vrijeme da se zaspi.
Svi to znaju.
Umrijet ću.
Da.
Da vam dovedem nekog.
Ne.
Znao sam da dolazi.
Nije zato manje strašna.
Da.
Ali možda je baš kao što kažete.
Kao kad se zaspi.
Hoću reći, nije to ništa strašno. To je samo spavanje.
Čudan ste vi doktor.
Kažem vam, ja nisam doktor.
Mislim da jeste.
Doktor Sleep.
Dok, jako me je strah da će me boljeti, ili biti mračno.
Ili da neće biti baš ništa. A ne bih htio...
Nema vas čega biti strah.
Samo ćete zaspati.
Napokon, istinski ćete zaspati snom koji odmara.
O, hvala vam.
Hvala vam, Dok.
Čujte, ne bih smio biti tu. Idem vam po...
Ne, ne, ne.
Točno ste tu gdje trebate biti.
Točno tu.
Vidim svoju suprugu.
ZDRAVO
BOK
Dan, alkoholičar.
NAKON OSAM GODINA
Bok, Dane.
Nisam baš vičan govorima.
Samo sam odlučio uzeti žeton i pričati o onom što mi već naiđe.
A mislim o svom tati.
Umro je kad mi je bilo pet godina, pa sam ga mogao upoznati,
stvarno upoznati, jedino kad bih otišao u mrak.
Kad sam pio da otupim...
Ili...
Kad god sam htio nekome razbiti lice.
Jer piće i temperament i bijes...
To je u meni bilo njegovo.
I samo sam to njegovo mogao upoznati.
Ali sad, eto, sad ga uspijevam upoznati na malo drugačiji način,
jer je i on jednom stajao u ovakvoj prostoriji
i nastojao ozdraviti zbog mene i moje mame.
I držao je žeton u ruci,
i na žetonu je pisalo pet mjeseci,
i na taj dan je on...
Prije svega onoga...
Pa, na taj dan je on na svijetu htio samo stajati tu gdje ja sad stojim.
I evo me sad.
Zato, hvala vam za nas obojicu, valjda.
Ovo je za Jacka Torrancea.
Hej, Charlie.
Dok?
Valjda ne moram pitati zašto ste tu u ovo doba noći.
Boli li vas?
Da zamolim Claudette da vam donese tabletu?
Neće biti koristi od tablete.
Ne bojim se pakla, Dok.
Proživio sam pristojan život.
Mislim da takvo mjesto ionako ne postoji.
Valjda me je strah
da ne postoji ništa.
Ne okončavamo, Charlie.
To znam s izvjesnošću.
Ne znam mnogo više od toga,
ali znam da ne okončavamo.
Borovnice.
Osjećam okus borovnica koje je nekad uzgajala moja majka.
Osjećate li i vi taj okus?
Da, osjećam.
I čujem Franka na vašem starom radiju.
Onome koji ste držali na radnoj klupi pokraj alata.
JUTRO
Dugo te nema, mali dopisni prijatelju.
ŠKOLA
Abra? Škola.
Dobro, znam.
Hej, Djede, jesi vidio Rosie?
Na kuli stražari.
Osjećaš se dobro?
Izvanredno.
Hej.
Oprosti što prekidam.
Posrećilo ti se?
Sve sam bliže.
Negdje je u Iowi, mislim.
Svi ćemo na lijepo, dugo putovanje kad se uvjerim da sam ga našao.
A dotad mi...
Moraš otvoriti spremnik, Rosie.
Uzeli smo paru prije šest mjeseci, Vrano. Šest mjeseci nije ništa.
Klinac u Delawareu nije baš imao pare i to se već vidi.
Vidiš kosu Djeda Flicka, da?
Da.
Mislim da mu nije dobro.
Djedu Flicku nije dobro još od Nixonova mandata.
Znam.
Ali moramo jesti. Svi mi.
Jesu li spremnici pri kraju?
Jasno da nisu.
Samo nema potrebe potrošiti jedan ako si blizu plijenu.
Rosie.
Možda mi treba samo da ga nađem.
-Nekad je bilo više pare u svijetu, znaš? -Ne budi tup. Daj.
To je kao kad obični kažu:
"Prije pedeset godina ljudi su bili susretljiviji."
Ali to je istina, Rosie.
U svijetu je manje pare, a i slabija je.
Ne znam je li to zbog mobitela, prehrane, Netflixa ili čega već,
ali u današnje vrijeme ne nanjušim mnoge, a oni koje nanjušim, Rosie, nisu baš...
Večeras otvaram spremnik da svi izdrže.
Hvala ti.
-Znaš ti to, Rosie. -Znam što?
Zato si svakog dana tu gore.
Zato si uvijek tu gore, što god rekla ostalima.
Svijet nema toliko pare,
a ti tražiš kita.
Gledaj ovog klinca.
Broj 19.
Klinac je prirodno darovit.
Svaki put udari loptu.
Kao da bacaču čita misli.
Ma je li?
Vidiš? Samo čekaj.
Ovih će dana neki lovac na talente
doznati za maloga Brada. Samo čekaj.
Hej, devetnaestice.
Upravo sam gledao kako igraš.
Spreman si za prvu ligu.
-Dobro igraš. -Hvala.
Hej, ideš doma?
Hoćeš uskočiti? Odbacit ću te.
Ne, jako je blizu.
Ne treba.
U redu je.
Prijatelji smo. Radije uskoči. Odvest ćemo te ravno doma.
Možete me odvesti ravno doma.
Imaš povjerenja.
Imam povjerenja.
Ne! Ne, molim vas, ne!
Ne! Molim vas, pustite me.
Molim vas, neću nikom reći. Molim vas. Molim vas!
Devetnaestice.
Mali, bio si dobar.
Ne!
Ne, molim vas, pustite me.
Neću nikom reći. Neću nikom reći. Molim vas.
U redu je.
Molim vas.
Hoćete li mi nauditi?
Da.
Ne!
Bol pročišćava paru.
Kao i strah, pa, shvaćaš.
Stani.
Stani!
Stani, monstrume.
Stani. Stani.
Što je?
Ne! Stani!
Abra! Abra!
Hej, hej, hej!
Šećeru. Srce, probudi se. Probudi se, srce.
-Abra, probudi se! -Hej!
-Abra! Abra! -Prestani!
Isuse.
UBOJSTVO
TKO
Okej.
DEČKO S BEJZBOLA
Okej, spremni?
Ubili su ga.
-Dobro je. -U redu je.
Imali smo gledatelja.
Večeras?
Da.
S puno pare?
O, dragi, bila je golema.
Gdje?
Na Istočnoj obali, mislim.
Kažeš da je netko gledao s dvije i pol tisuće kilometara?
Možda i s veće udaljenosti.
Dječak ili djevojčica?
Djevojčica, mislim.
Otišla je jako brzo.
Ali kunem ti se, Tatice Vrano,
nisam osjetila takvu moć,
takvu sirovu moć,
već jako dugo.
Onda to moramo istražiti.
-Što prije, to bolje. -Da.
Jer će joj roditelji pošiziti,
poslati je psihijatru.
Znaš, ako joj prepišu tablete, upropastit će paru.
Možda je priguše...
Ne, dati Paxil toj maloj
bilo bi kao staviti prozirnu foliju preko baterijske svjetiljke.
Ne znam gdje je ona,
ali kad se vrati, a vratit će se,
o, bit ću spremna, dragi.
Bit ću spremna.
NADAM SE DA SI OKEJ TVOJ PRIJATELJ Dan
Jutro.
Znaš što?
Stekla sam novog prijatelja.
Zove se Dan.
Abs, jesi li dobro?
Sinoć sam...
Dobro sam.
Žao mi je zbog toga.
Znam da je ta tvoja glava ponekad poput radija.
I hvataš neke čudne postaje.
Ništa tako čudno.
Ne više.
Bože moj.
Moram učiti. Ako neću učiti...
Trkačka strategija. Predajem broju 11 i...
Trener će me ubiti ako to ne shvatim.
Zašto mu se ne sviđam?
Zbog frizure? Trebam promijeniti frizuru.
Nakazna opet bulji u mene.
U što to ona bulji?
Nakazna.
MAGNETSKA SILA
SAVEZNI URED ZA NESTALU DJECU
NESTAO, DOVEDITE ME KUĆI BRADLEY TREVOR
Hej, Abba-doo.
Hej, tata.
Bilo je dobro u školi?
Kako ide knjiga?
Dobro. Da, dobro ide.
Pišem o plesovima Charleston i Black Bottom.
-Osjećaj je kao... -Idem pisati zadaću.
Okej. Dobro. To je dobro, šećeru.
Na Harvard ćeš za tri godine.
Vidjet ćemo.
Da. Vidjet ćemo.
PRISTUP ZABRANJEN
TVORNICA ETANOLA 4 ZATVORENA DO DALJNJEGA
Velika vam hvala na današnjoj kupnji.
I, upamtite, uvijek smo svježi, samo za vas.
Eto, pozdrav.
Izlazi!
Izlazi! Izlazi mi iz glave!
Izlazi!
-Gospođo, jeste dobro? -Nemojte! Nemojte.
Da, u redu sam.
U redu sam.
Isuse.
Danno?
Dane? Dane?
Diži se. Ustani, Dane.
Daj, Danno.
-Što se dogodilo? -Pa, samo si pao.
Mislio sam da imaš srčani udar. Tko je Tony?
Što?
Govorio si: "Pomozi mi, Tony."
Pa, žao mi je zbog toga.
Rosie?
Imamo problem.
-Reci. -Gledateljica?
Da, opet me našla.
-Kako? -Ne znam.
Nije me briga.
Moramo doći do nje, Vrano. Moramo.
Zna li ona tko si ti? Gdje se nalazimo?
Ne, ne znam. Mislim da ne. To nije bitno. Gledaj.
Rekla sam da ima golemu paru, zar ne?
Pa, čak je i veća.
Pokušala sam je okrenuti u njoj i izbacila me iz sebe kao da sam ništavna.
-Sereš. -Ne. Nikad mi se to nije dogodilo.
Rekla bih da je to nemoguće.
Je li ona hrana,
ili da je obratimo?
Nećemo je obratiti.
Rosie, jesi li sigurna?
Ako je to što kažeš, onda...
Onda nam ne treba nitko s takvom moći u Čvoru.
Pobogu. Razmisli malo.
OSNOVNA ŠKOLA ANNISTON
Sjajan ti dan.
I tebi.
POSJETITE MALO MJESTO SITNO ČUDO FRAZIERA!
Bok.
Billy.
Čuješ me.
Služimo se vanjskim glasovima, u redu?
Pronašla si me?
Bilo je lakše no što sam mislila. Kao GPS-om, samo u glavi.
Čuj, bez uvrede, ali kad u današnje vrijeme odrastao muškarac
sjedi s tinejdžericom na klupi...
Ja sam Abra Stone. A ako netko pita, ti si mi ujak.
Ujak Dan.
A to čak i nije laž. Ne sasvim.
Magičan si, kao ja.
Ne znam je li to magično.
Oduvijek to zovem isijavanje.
I, da, oboje isijavamo.
Znaju li tvoji roditelji?
Da isijavam?
Ne govore o tome.
Ili, ako ga koristim, drugačije me gledaju.
Kao mali nisam shvaćao isijavanje. Zvao sam ga "Tony".
Mislio sam da je to moj izmišljeni prijatelj.
Ja sam mislila da si ti moj izmišljeni prijatelj.
Vrlo dugo.
Koliko nas ima?
Puno ljudi ima mrvicu isijavanja,
a da i ne znaju.
Uvijek dođu kući s cvijećem kad im je supruga tužna,
ili dobro napišu školski ispit za koji nisu učili.
Ali u cijelom životu sam upoznao samo dvoje-troje koji su znali da isijavaju.
Dečko s bejzbola je isijavao.
Zvao se Bradley Trevor.
Ti ljudi...
Barem izgledaju kao ljudi. Oteli su ga.
I pojeli su ga.
Pojeli su njegovo isijavanje.
Osjetila si to?
A oni su osjetili mene.
Ako dođeš do nečeg njegovog,
ako odeš u Iowu...
-Samo malo. -Pomoći ću da ga nađeš.
Onda će njegovi roditelji znati gdje je. Da ga bar dolično pokopaju.
Možemo doći i do njegove rukavice.
Uz dodir rukavice mogu ih pratiti.
Polako. Polako.
Jer Debeli Barry, mislim da se tako zvao,
neko vrijeme, dok ga nisu ubili,
nosio ju je.
Abra, idi kući.
Ne ganjaj te ljude.
Ne uzrujavaj ih.
I u svakom slučaju ne privlači im pažnju.
Nađi nešto, bilo što,
dobro, gotovo bilo što, da spriječiš to svoje isijavanje.
Pogni glavu i moli se Bogu
da ti ljudi, ni bilo što njima slično...
Da te ne vide.
Ako te vide, vratit će se.
Abra, čuješ li me?
Vratit će se.
Pogni glavu. Ostani sigurna.
Žao mi je.
Hej, Azzie.
Večeras su ti se pobrkali lončići.
Ta soba je prazna, Az.
Nema nikoga u toj sobi.
Samo malo, Dok.
Dick.
Jako mi je žao.
Mislio sam da je...
Mislio si da sam iz Overlooka.
Umalo me nisi zaključao.
Još te posjećuju stari duhovi?
Ne, već godinama.
Horace Derwent je bio posljednji, s konfetima na odijelu.
Rekao je: "Sjajan prijem, zar ne?"
Seratorski se cerio dok nisam izvadio kutiju za njega.
Taj cerek se brzo izgubio.
Hej, nisam te se tada sjetio pitati:
Što bude s njima u tim kutijama?
Umru li u njima?
Je li te briga?
Uželio sam te se.
Je li dugo prošlo?
Ne mogu odrediti.
Svijet mi je sada san o snu.
Osam godina. Malo više.
Zašto si tu?
Tu sam jer se sve vrati.
Ka je kolo, Dok.
Da su te ti prazni đavli uspjeli pronaći
dok si još bio klinjo,
da su te imalo nanjušili,
odavno bi bio mrtav.
Oni jedu vriskove
i piju bol,
a zapazili su onu djevojčicu.
Možda je ubiju,
možda je obrate,
a možda je i zadrže dok je ne istroše, što bi bilo još najgore.
Ne smiješ im dopustiti.
Zašto ja?
Zato što te ona pronašla.
Zato što se pojavila. Kvragu, Dok, zašto ja?
Jednog dana si mi samo ušao u kuhinju i još sam zakvačen.
Što da radim, kvragu?
Nabavi joj ono što je tražila.
Nećeš me više vidjeti, Dok.
Ovo je moj posljednji san.
Čini mi se da si dobro odrastao, sinko.
Ali još trebaš vratiti dug.
Plati ga.
Hej.
Hej, mama.
Dobro se osjećaš?
Nedostajala si nam za objedom.
Dobro sam. Samo mi je bio težak dan.
Ujutro idem na let da vidim baku.
Vratit ću se što prije mogu.
Abs, hoće li se...
Hoće li se izvući ovog puta?
Ne znam.
Nadam se.
Reci joj da je volim.
Samo spavaj, princezo.
Vi obični.
Cijeloga života pravite male kutije,
male uspomene.
Mislite da ste zbog njih jako bogati.
Da vidiš moje, mala.
Moj um je katedrala.
Eto, pozdrav.
Rekao je da ćeš se vratiti.
Pa i jesi.
Dobro.
Ne!
Idi natrag! Idi natrag!
Ti si samo jebeno dijete!
Gdje si?
Gdje? Gdje si... Ma gdje...
Što si... Gdje si...
Ne.
Izlazi! Izlazi!
Izlazi!
Rose.
Zamka.
Što je bilo, kvragu?
-Kujica mi je postavila zamku. -Bože moj. Tvoja ruka.
Rose! Rose, smiri se.
Sad znamo gdje je, dobro? Sada znamo.
Bila mi je u glavi!
-Što? -Krala je!
-Što zna? -Ne znam. Ne znam.
-Koliko je... -Ne znam!
-Ne znam... -Imamo problem.
Ne sad!
Djed Flick.
Mislim da je u ciklusu.
Ujače Dane! Ujače Dane, naudila sam joj.
Stvarno sam joj naudila.
Naudila sam joj i zaslužila je, što nije najbolji dio. Nego...
Najbolji dio je da sam joj ušla u glavu. Ušla sam joj u glavu.
-Ujače Dan? Tu si? -O, Bože, Abra.
Čuješ li me?
Što si učinila?
Samo razgovaraj s malom.
Ako ćemo tako, idemo onda tako.
Bok, Abra.
Čujem te.
Ne razumijem.
Hoćeš.
Mislila sam da živimo zauvijek.
Je li ti to netko obećao, Andi?
Je li ti netko rekao da si besmrtna?
Rekla sam: "Živi dugo, jedi dobro."
Možemo živjeti dugo, vrlo dugo.
Pa i živimo.
Većinom.
Ali ne jedemo dobro.
I to već vrlo dugo.
Rosie, on odlazi.
Rosie.
Da, ljubljeni?
Strah me je.
Ne, nije.
Gledao si kako se carstva uzdižu
i padaju.
Klicao si gladijatorima u Rimu.
Plovio oceanima
u nove svjetove
dok si se hranio
kraljevima, prinčevima i papama.
Pisali su mitove o tebi
i podizali kipove,
i drhturili su u svojim selima i posteljama
i neboderima.
Dakle, ne.
Nije te strah.
Ti si kralj.
I ti jedeš strah.
Hej, buraz.
Znaš, četiri ujutro je.
Oduvijek me vidiš, Billy.
Imaš dobar pojam o ljudima, može li se tako reći?
Da, što...
Misliš da sam pošten čovjek? Dobar čovjek?
Mislim, mislim. Dane, ja...
Treba mi tvoja pomoć.
Prvo hoću da saslušaš jednu priču
i pokušaš mi povjerovati jače no ikada.
Kako ide?
Hej. Zar se ne trebaš spremati za školu?
Da, ali htjela sam se prikrpati.
Kako dugo već voziš?
Nekoliko sati. Trebali bismo noćas stići. Kasno.
Tko je to?
On mi je prijatelj.
Možda najbolji prijatelj.
Da si joj vidio lice.
Bilo ju je strah, ujače Dane.
Strah kao i svu onu djecu.
Svu onu djecu koju je ubila.
Jako se naljutila i prestrašila jer sam ušla.
To je bio novi trik.
Nikad to još nisam izvela.
Da, ni ja. Kako je bilo?
Poput knjižnice.
Svi smo valjda iznutra knjižnice.
Kako si to izvela?
Ovako. Samo sam malo gurnula.
Abra!
Oprosti! Oprosti, oprosti, oprosti!
Oprosti mi. Nije bilo namjerno.
U redu je.
Što su bile te kutije?
Ništa.
Lažeš.
Dok sam bio mali,
mlađi od tebe, nabasao sam na nešto slično ovim stvorovima
što je jelo poput njih.
Samo što to nije bila osoba, već mjesto.
Zatvorili su ga nakon toga i ostavili da trune.
Ali stvorovi koji su tamo živjeli su...
Ne čačkaj više po tome.
Okej, neću. Obećavam.
Skoro smo spremni. Samo još tovarimo.
Dobro.
Kad karavan krene na put doći ćemo do nje za dan-dva.
Mislim da ne bi trebala s nama, Rosie.
Koji si to kurac rekao?
Označila te je. Ušla ti je u glavu.
Da, to se neće ponoviti.
I tko zna koliko je izvela prije izbacivanja.
Moja je, Vrano.
Sada si, koliko znamo,
jedina od nas koga može pratiti.
A ako vidi da dolaziš,
moći će pobjeći
ili postaviti još jednu zamku.
Znaš da imam pravo oko toga.
Ako ti izvede neki trik...
-Da? -Da.
Ali imam i ja neke svoje trikova.
Hej, mislim da smo došli.
TVORNICA ETANOLA 4
Okej.
Da vidim mogu li do nje.
Abra?
To je znak. Odvezite se otraga.
-Kaže da se odvezemo otraga. -I reći ću kada da stanete.
Reći će nam kada da stanemo.
Moram ti reći, Danno,
ne znam nadam li se da si u pravu ili u krivu oko ovoga.
Hoću reći, ako si u krivu, prijatelj mi je lud.
Hoću reći, ima potpuni
mentalni slom, zamišlja monstrume koji ubijaju zamišljenu djecu.
Munjen je.
Ali, znaš, mogu to podnijeti.
Ako si u pravu, doduše...
Znam.
Mnogo je gore.
Trebaš otići kući.
Što?
Ne, ne ti.
Mogu to podnijeti.
Ne. Dalje ćemo sami.
Okej, sad smo samo mi.
Osjećaš taj smrad?
Nekada sam lovio. Jesam ti to rekao?
Ne.
Jelene.
Jednog sam ljeta
okrznuo mužjaka.
Pratio sam ga dva dana.
Naciljao sam ga, okrznuo.
Pobjegao je, otišao sam za njim.
Računao sam da neće dugo izdržati.
Zatim je iščezao.
Samo tako je ispario.
Bez traga. Istinski me zbunio.
Nakon pet dana
pokušavam na drugome mjestu, kilometrima dalje.
Naiđem u potrazi za čekom,
a onda ga nanjušim.
Nanjušim ga.
Našao sam tog jelena
zavučenog u šuplje deblo,
mrtvog već danima.
Taj smrad...
Otad ni dana nisam lovio.
Ovo je jednak smrad.
Billy.
Bože moj!
U kurac.
U kurac, Danno. Ma koji kurac?
Nisu ga čak ni duboko zakopali. Nego plitko.
Žao mi je, Billy.
U što si nas to uvalio?
Ljudi koji su to učinili...
Nisu to ljudi.
Ne. Ne, nisu.
Netko tko to može učiniti malom dječaku
ne ubraja se među ljude.
Jeste li je uzeli?
Da, uzeli smo je.
Vratila se?
Vraćamo se tebi. Doći ćemo ujutro.
Moramo nekamo svratiti.
Moraš pokazati roditeljima što se zbiva.
Ne.
-Da. -Ne. Gotovo da misle da sam normalna.
Ako im kažem, oni će...
Rose će putem njih ići na tebe.
Znaš to, zar ne?
Sasjeći će ih bez razmišljanja.
A ona dolazi, Abra.
Moraju znati.
Kamo to moramo svratiti?
Još imaš te stare puške za jelene?
Ti si ujak Dan?
-Koji ti je kurac? -Gospodine...
-Trinaest joj je godina! -Abra, kazao sam ti da mu pokažeš.
-Kazala sam mu. -To nije isto.
Prebit ću te i zvati policiju!
-Hej, hej, hej! -Ne, ne, ne. Abra.
Ne izgovaraj njeno ime!
Abra.
Žao mi je, gospodine Stone. Prijatelj sam.
Sve što vam je rekla je istinito.
Ne, hvala.
Ne.
Ti ljudi...
Oni znaju za moju kćer?
Znaju.
A, prije ili poslije, doći će.
Moramo nešto poduzeti.
U redu, zvat ćemo policiju, FBI...
Ti su ljudi tu već vrlo, vrlo dugo, gospodine.
Bogati su, imaju veze.
Mislim da ih policija ne zabrinjava.
Ali gdje su?
Kada dolaze? Kamo možemo otići?
Abra može odgovoriti na to
ako je spremna.
Spremna sam.
Sigurno hoćeš tako?
Moram.
Autocesta I-95.
Barry, Vrana, Zmija i još nekolicina.
Drveće se nije jako promijenilo, pa su možda u Massachusettsu.
-Ali blizu su. -Rose?
Nju nisam vidjela.
Ali dolaze.
Jedino je ovu sobu vidjela?
Tako je.
I ponešto sam promijenila. Sakrila neke stvari.
U redu.
Pa, nastojat će ti ući u trag,
pokušati te dokučiti.
A ti ćeš im to dopustiti.
Jesi li ti lud?
Moguće je, ali dopustit ćeš im,
a onda moraš pokušati izvesti mali trik.
Magični trik?
Prate nas.
Usredotoči se. Ostani tako dok ne dođu.
Znam.
DRŽAVNI PARKOVI NEW HAMPSHIREA
Ovo bi trebalo upaliti.
Dobre su čeke tamo prijeko i tamo.
I dalje su blizu?
Sve su bliže, mislim.
Ovo je teško.
Znam, znam. Koliko još ima?
Okej, Tatice Vrano.
Idi po nju.
Izgledaš opušteno.
Osjećaš se opušteno, zar ne, Abra?
Valjda.
Trebala bi.
Samo se opusti.
Prijatelji smo.
Prijatelji ste.
Tako je.
Samo prijatelji.
I hoćemo te odvesti da upoznaš još prijatelja.
Dobrih prijatelja.
Pa, sranje.
Kako su te nahvalili, mislila sam da će biti malo teže od toga.
Koji kurac?
Salonski trikovi. Samo jebeni salonski trikovi.
Ne! Odlazite odande!
Odlazite odande!
Ne!
Zaslužujete to.
Svi vi.
Ne!
A, u kurac.
Stani.
Imam samo jedno pitanje za tebe, šećeru.
Zar nisi pospan?
Pospan si.
Spavaj.
Probudi se! Ujače Dan!
Probudi se! Probudi se.
Probudi se!
Jebeni muškarci.
Ne prilazi, Billy.
Ubij se.
Ne!
Billy!
Jedan nedostaje.
Nisam vidjela Vranu. Gdje je Vrana?
Zdravo, Abra.
Abra!
Oh, dobro, budna si.
Dane...
Ne trudi se.
Što mi je?
Dobila si dozu, gospođice.
Najveću koju sam dosad upotrijebio.
Možda pusti da se tu i tamo probudiš,
ali ta tvoja para čvrsto spava.
Moj tata.
Što se dogodilo mom tati?
Puno je dobrih ljudi danas poginulo.
Puno dobrih ljudi.
Rado bih ti rekao da će netko platiti,
da će nekakva pravda spopasti današnje žalosne događaje,
ali to ne ide tako.
Bilo je izvjesno da ćemo te dobiti.
Neki od mojih ljudi su mrtvi.
Neki od tvojih su mrtvi.
Ishod se, ipak, nije promijenio.
Razmisli malo o tome.
Ishod se nije promijenio.
Dakle, njihove smrti,
sve zajedno,
čista su šteta.
Šteta koju si svima nama ti donijela, mlada damo.
Zbog čega?
Molim te, čuj me.
Nitko te ne čuje.
Baš se i možeš smiriti i uživati u vožnji.
Kao što kažem,
ishod se nije promijenio.
Ne.
Molim te.
Molim te, molim te, molim te.
Molim te.
Abra!
Abra.
Tony?
Pomozi mi, molim te, Tony.
Bože.
Okej. Okej.
Okej, okej.
Okej, oduvijek govoriš
da ti je mozak kao radio.
Nitko ti se ne javlja kad zoveš, pa prestani zvati.
I samo slušaj.
Dane. Dane.
Pomozi.
Bok.
Dane.
Je li te drogirao?
Jako mi je žao.
Pokušat ću nešto, okej?
Ali slaba si.
Blokira te.
Jedva sam te uspio čuti.
Moraš imati povjerenja, okej?
Okej?
Opet si budna, a?
Možda ću ti morati dati dozu na idućem odmorištu.
Kamo idemo?
Znaš ti kamo.
Jebemu, osjećam se mamurno.
Kažem ti da je to sranje dobro.
Godinama već ne znam za mamurluk. I, znaš, ne nedostaje mi.
Ni najmanje.
Na zapad, a?
Kloniš se glavnih cesta. Pametno.
Crownville. New York.
Tko si ti?
Onaj koji ti je pobio prijatelje.
Drago mi je.
Zgodan trik.
Taj još nisam vidio.
Hoćeš vidjeti još jedan?
Slutim da Rose neće biti sretna ako ustrijeliš zgoditak.
Ne bih rekao da će Rose biti sretna zbog svega zajedno.
A kad se ta žena razbjesni,
pa...
Čini mi se da znaš dovoljno da ipak odlučiš ovo propustiti.
Budi zahvalan na tom što imaš.
Idi svojim putem.
Što je tako smiješno, prijatelju?
Pa, to je samo bahatost. Bahatost je, zapravo.
Ali ima smisla, ako misliš da ćeš živjeti zauvijek.
Razložno je, naravno, da nisi vezan.
Ne!
Dane.
Nadam se da to boli.
Rosie...
Jako.
Kujo jedna mala.
Što si to učinila?
U redu, kujo od djeteta.
U redu.
Oprosti.
Zadrijemala sam.
Ne, zaslužila si to.
Gdje smo?
U Ohiju.
Kamo idemo?
U Colorado.
Zašto u Colorado?
Ona će i dalje ići na nas.
-Znam. -Uvijek.
Okončat će samo ako to okončamo, a mislim da je ne možemo poraziti.
Ne samostalno.
Postoji jedno mjesto.
Mjesto opasno za ljude poput nas.
Mjesto za koje si mi rekao? Gladno mjesto?
Da, tako je.
Ako je tako opasno, zašto idemo onamo?
Pa, ako je opasno za one poput nas,
slutim da je opasno za one poput nje.
Možda i opasnije.
Dobro.
Ona nas prati, znaš.
Da, dobro. Neka.
Moja sućut zbog tvog oca.
Sućut zbog tvog prijatelja.
Zove me mama.
Što da joj kažem?
Bok, mama.
Hvala Bogu!
Abra.
Jesi li dobro? Gdje si?
Volim te.
Kad budemo sigurni, javit ćeš joj gdje nas može naći?
Hoću.
Okej.
Više nije daleko. Uz planinu.
Evo kako ćemo.
Ostat ćeš u autu, uz uključeno grijanje.
Neću da ni minute ostaneš unutra ako ne moraš.
Ona može naići samo odavde.
Vidjet ćeš je na kilometre, lako. Ako vidiš svjetlo na planini, tamo,
uzbuni me, okej?
Ali neću da ulaziš. Sve dok ona ne dođe.
Nećeš čekati sa mnom?
Ne mogu.
Zbog čega?
Moram ga probuditi.
Buđenje, buđenje.
OPASNOST: VISOKI NAPON
ZLATNA SALA
Prazno je večeras, gospodine Torrance.
Ne zadugo, sve mi se čini.
Pijete viski, zar ne?
Pio sam, glavninu vremena.
Kuća časti.
Ovo je bila vaša marka.
Jack Daniel's.
Viđao sam boce u našem domu.
Našem pravom domu, prije svega ovoga.
Jednom sam ga pomirisao. Mirisao je kao nešto što gori,
što je valjda i bilo točno.
Bojim se da ste me pobrkali s nekim.
Ja sam Lloyd.
Lloyd.
Ispričavam se, gospodine Torrance.
Ne znam gdje su svi, ali doći će.
Oh, znam ja gdje su.
I imaš pravo.
Doći će.
Ako smijem reći, gospodine Torrance, izgledate mi
iskorišteno.
Iskorišteno?
Uvučeno u tuđe probleme.
Viđam to cijelo vrijeme, ako smijem reći.
Dakle, živjeli smo na Floridi.
Kako, molim?
Mama i ja.
Nikad više nismo htjeli vidjeti snijeg,
pa smo živjeli na Floridi.
Bilo je tijesno, ali udobno, i bili smo sretni.
Bilo mi je dvadeset godina kad je umrla.
A tada sam viđao kad će netko umrijeti.
Viđao sam muhe. Crne muhe.
"Muhe smrti", kako sam ih zvao, u kruženju ljudima oko lica.
A tih posljednjih tjedana bila je prekrivena.
Po cijelom licu.
Jedva da sam joj vidio oči.
I nastojao sam je utješiti, ali jedva da sam je mogao pogledati.
I ona je to vidjela.
Možda nešto toplo, da otjera takve neugodnosti.
Zar ne bi htio čuti o tome? Bila ti je supruga.
Mislim da ste me pomiješali s nekim.
-Ja sam samo barmen. -A da?
Samo barmen Lloyd koji toči radost u hotelu Overlook.
Točit ću što god hoćete, gospodine Torrance.
Čovjek uzme piće,
piće uzme piće,
a onda piće uzme čovjeka.
Nije li tako, tata?
Lijek.
Lijek, eto što je to.
Provjereno liječi sve.
Um je školska ploča.
A ovim se
ona briše.
Čovjek se trudi.
Opskrbljuje.
Ali okružuju ga usta.
I obitelj.
Supruga, dijete.
Ta usta jedu vrijeme.
Jedu vam dane na svijetu.
Samo ih proždiru.
Dovoljno da se čovjeku smuči.
A ovo
je lijek.
Recite mi zato, mladiću,
hoćete li uzeti svoj lijek?
Neću.
Dane!
Došla je.
Okej.
Ovo mjesto je bolesno.
Bolesno kako mi je baka bila bolesna.
To je rak.
Samo je još gore.
Što ćemo sada?
Idemo unutra. Pronaći će nas.
Vidi, vidi, vidi.
Pozdrav.
Kad ovo počne, bježi.
Da, bježi ti, draga.
A onda ću te pronaći.
I vrištat ćeš godinama, sve dok ne umreš.
Vidjet ćemo tko će vrištati.
Oh, vidjet ćemo, nego što.
Ona ima pravo, znaš.
Trebaš se bojati.
Zbog čega?
Jer ne znaš gdje stojiš.
Oprosti, tko si ti, ljepotane?
Ti si taj koji je ubio mojeg Vranu, zar ne?
Kreni.
Domišljato.
Unijela si poboljšanja, zar ne?
Otkako sam ti prošli put bila u umu.
Kako znaš da mi nismo u tvom?
Gdje si, malena?
Umrijet ćeš ovdje.
Hrabre riječi, draga.
Zar stvarno to misliš?
Naudit ćeš mi?
Da.
Znaš, podsjećaš me na mene samu.
Sad to stvarno vidim.
Imaš tamu u sebi, draga.
Mislim da je jedina razlika između nas dvije vrijeme.
Još ne znaš
što bi učinila
za više vremena.
Ali uvjeravam te, draga, da bi se iznenadila.
Bol pročišćava paru.
Kao i strah, pa, shvaćaš.
Bila sam baš poput tebe kao mlađa.
Bila sam posebna
i usamljena.
Ali upoznala sam osobu koja me obdarila svrhom, zajednicom,
a mogla sam i tebe tako obdariti
da se ovo drugačije razvilo.
Ne?
Prkosna si, zar ne?
Jako slična meni.
Tvoj um je tako...
Ovo nije tvoj um, je li?
Ovo uopće nisi ti.
Ti si samo mamac.
Dosta!
Bježi.
Kako si nam, kvragu, promakao?
Nas dvoje smo se odavno trebali upoznati.
Danny.
Tako se zoveš, zar ne?
Pa, nešto se dogodi s parom kad vi obični ostarite.
Postane zagađena.
Prljava.
Znaš to.
Vidim mast svud po tebi.
Ne isijavaš sasvim jednako.
Odrastanje to kvari, valjda.
Ozbiljno, ljepotane,
gdje si se skrivao?
Mogu ti dati ponudu.
Ponudu koju rijetko dajem.
A da? Jedva čekam.
Tako darovit dječak,
a tako je dugo krio svoju svjetlost pod posudom.
Mogao bi živjeti vrlo, vrlo dugo. I to živjeti dobro.
Prepuštati se porocima, bez posljedica,
bez mamurluka.
Jesti dobro, živjeti dugo.
Sigurno si usamljena, kad si posljednja.
Hoću reći, posljednja na svijetu.
Šećeru, ja nisam posljednja. Daleko od toga.
Samo sam najzgodnija.
Smatram da znaš moj odgovor.
Šteta.
Onda, hoćemo li ili ne?
Oh, šećeru.
Gledaj ti to.
Izgleda da sam ti okrznula bedrenu arteriju.
Ma, umrijet ćeš od krvarenja, a?
Jao, jao, kako si temperamentan.
Koliko vatre.
Koliko štete!
A možda i ne.
O, kvragu.
Čak i u tvojoj dobi
jako je dobra.
Imaš okus po viskiju.
Danny!
Danny, dečko!
Koliko strave.
Cijeloga života, a?
Slasno.
Nemoj mi nauditi!
O, kvragu.
Ma što... Nisi sâm unutra.
Što to kriješ, a?
Što je u tima?
Nešto posebno, a?
Nisu oni posebni. Oni gladuju.
Ne.
Ne!
Zdravo, Danny.
Dođi se igrati s nama
za vijeke
i vijeke
vjekova.
Ujače Dane.
Ujače Dane, je li gotovo?
Je li mrtva?
Sjajan prijem, zar ne?
Abra!
Pokušaj.
Oh, tu si.
Abra.
Bila si vrlo, vrlo zločesta.
Ti nisi ujak Dan.
Ti si maska. Lažno lice.
Tko bih drugi bio?
Ti si hotel.
Ali on je još unutra.
Maska je pala, dakle.
Zašto se smješkaš?
Jer ne znaš gdje stojiš.
Znam ove hodnike kao svoje lice, dijete.
Mislim na tijelo u kojem stojiš.
Na lice koje nosiš.
To je Dan Torrance, a ne poznaješ ga.
Dan Torrance.
Dan Torrance
svratio je na jedno mjesto čim je došao ovamo.
U kotlovnicu.
Tu li si.
Trebala si pobjeći.
Nisam te htjela ostaviti.
Točno sam gdje trebam biti.
Ne mogu ga još dugo zadržavati. Abra, moraš pobjeći.
Ne.
Ne idem nikamo bez tebe.
Moram zatvoriti vrata za nama, dobro?
Bježi! Bježi!
Daj, ujače Dane.
Izlazi odatle.
Daj.
Požar se brzo proširio
i uništio hotel.
Pročistio ga.
Gotovo da sam čula
kako vrišti.
Čula sam kako umire.
I duboko u sebi sam znala.
Znala sam da si dobro.
Oprosti što sam te doveo u opasnost.
To je bio jedini način.
Znam.
Misliš li da je imala pravo
kad je rekla da nije posljednja?
Svijet je gladno mjesto.
Mračno mjesto.
Možda ima još takvih, ili njima sličnih, ili gorih,
ali ima još i ljudi poput tebe.
Ljudi koji se odupiru.
Rekao sam ti kad smo se upoznali.
Rekao sam ti da se skrivaš.
Da pogneš glavu.
Da tvoje isijavanje ne izlazi na vidjelo.
Ali nisam imao pravo.
Samo isijavaj, Abra Stone.
Samo ti isijavaj.
Objed je gotov.
S kim si razgovarala?
Ni s kim.
To nije točno.
Razgovarala sam s Danom.
Nastavljamo poslije.
Nastavljamo.
I njemu je dobro.
Kao i tatici.
Zaista je.
Dobro.
Dolaziš, srce?
Evo, odmah.
Prijevod titlova: VLADIMIR CVETKOVIĆ SEVER