Kolla här, jag har hittat nåt.
Mammas gamla grejer.
En massa kärleksbrev.
- Vad är det där? - En kamera.
Titta. Din mamma.
Det har jag aldrig sett förr. Det var nog precis innan hon dog.
- Från kameran? Var köpte hon den? - På auktion.
Sånt gillade hon.
Craig har gillat min bild.
Jag sa ju att du också skulle ta en.
Det är bara underkläder. Man visar mer på stranden.
Då tar vi väl en.
Allvarligt?
Men den ska vara speciell. Unik. Bara han ska ha en kopia.
Okej. Hur tänker du?
Vi ska ta den...
...med den här.
Klar?
- Är den trasig? - Nej, men det tar en stund.
Jag måste sticka.
- Det blev fint. - Tack.
Linda?
Är det nån där?
Hallå?
Linda...?
Det här är inte roligt.
Le!
- Och du heter...? - Bird, Bird Fitcher.
- Ska du inte ta av dig den? - Kolla, sjaltjejen!
Nej. Nej, jag vill ha på mig den.
Okej. Och... le!
LOCUST HARBOR HIGH SCHOOL
Hej.
- Hej. - Några kunder?
- Jag jobbar här för att det är så tomt. - Och för att min farbror ger dig rabatt.
- Har du lagat den? - Nej. Inte ännu.
Tack för att du hoppade in. Jag köpte nåt till dig på loppisen.
Gjorde du?
Tack. Vad då?
Herregud... En SX-70?
Shit...
- Gillar du den? - Tyler, var hittade du den?
Jag har aldrig sett nån förr.
De tillverkas inte längre. De gjordes bara några år på 70-talet.
Det är kameran som Ansel Adams och Walker Evans använde.
Och de är...?
- Fotografer. - Förstås.
Det finns film också och en väska.
Coolt...
- Vill du prova så finns det en bild kvar. - Ja, titta.
- Ska jag ta en bild av dig? - Nej tack. En gång i dag räcker bra.
Prova den på mig då.
Okej. Ställ dig framför den där.
Ett...
Två...
Le!
Blev det nåt?
Vet inte.
Hallå! Vad gör du?
Förlåt. Jag...
Nej. Nej, det är ingen fara. Jag skulle ändå gå.
- Vi ses. - Du, Bird...
Hallå, du glömde...
...kameraväskan.
Hej!
- Är du på väg till jobbet? - Ja, jag tog ett extra skift.
Du vet ju att jag måste. Hjälp mig leta rätt på nycklarna, är du snäll.
Mamma...
- De låg på sin vanliga plats. - Tack.
Det kommer inte alltid att vara så här.
- Hej då, älskling. - Hej då.
Hoppsan!
Det är lugnt, killen. Titta, det är bara en kamera.
Vill du bli fotad?
Ned... Ned...
Hallå...
Herregud!
- Knackar man inte först? - Det var öppet. Och kul min...!
Neddy! Hej...
Vilken fin hund du är. Ska du hjälpa mig att få med Bird ut i kväll?
- Blanda inte in honom. - Vi fortsätter sen. Kom igen, killen!
Hur går det med din mamma?
Hon pratar fortfarande inte med mig. Så bara fint.
Hon ber Gud om ledning, säger brorsan. Som om det skulle förändra mig.
Beklagar...
Men man kan tänka positivt: bara ett och ett halvt år till college.
Ja.
- Ska du fortfarande söka dig härifrån? - Definitivt. Har du ändrat dig?
Nej, det blir journalistik på yrkeshögskolan som för pappa.
Så... ska du följa med på festen?
Vet inte.
Det är mitt i veckan! Och var det inte maskerad dessutom?
Ja, Avery missade ju halloween. Kom igen! Snälla...
Carl kommer att vara där...
Jag vill inte chockera dig, men jag såg honom i speedos förra veckan. A+!
- Du gillar inte ens killar. - Men snygga rumpor!
- Nu kan jag bara tänka på hans rumpa. - Helt rätt.
Du gillar det ju...
Visste du att folk på skolan kallar mig sjaltjejen?
Kanske. Just därför ska du hänga med i kväll. Så folk får lära känna dig.
- Jag har inte ens nåt att sätta på mig. - Jag förutsåg den invändningen, så...
Rödluvan...?
Hon är töntig. Låter sig luras av en varg och måste räddas av en skogshuggare.
Fixa en bättre dräkt på tjugo minuter, om du kan. Då kommer vår bil.
- Fortsättning följer. - Hej.
Realistisk Bird-dräkt! Vem kan dölja sig bakom den? Riktiga Bird går ju aldrig ut!
- Jag går visst ut ibland. - Antikaffären räknas inte.
Hallå, inte i bilen. Pappa känner lukten.
- Han kommer först på måndag. - Grälar ni nu igen?
- Nej! - Ja.
- Han glömde vår årsdag. - Hon påminde mig inte.
Du, min älskling, får dras med mig.
- Du får ändå inte röka i bilen. - Bae, kom igen!
Vet ni vad jag har hört? Att bae betyder bajsa på danska.
Va?!
Dig kan man inte ha med sig.
- Kör, bajs. - Kalla mig inte bajs.
Skojar du? Det där får inte bli en grej.
Varför skrattar du? Det är inte roligt.
- Skratta inte då. - Jag skrattar inte.
Nej.
- Det där räknas! - Nej!
- Är ni klara? - Ja, nu blir det fest!
Kör!
STÄNGT
Tyler - Nytt skräp. Kolla och prissätt.
Hemskt.
Gulligt.
Vad i...?
Framme!
Grymt...
Allt okej?
- Det här blir fint. - Kom igen...
- Avery! - Mins!
Hej! Vad fina ni är.
Alla måste vara med. Utan foto har inget hänt.
- Vad ska du föreställa? - En sexig spådam. Kom...
Flytta.
Alla som kommer in får ett kort. Ni två får "de älskande".
Kasey, du får det här.
- "Narren"? - Perfekt, va?
Och du... får välja själv.
DÖDEN
- Illa. - Får jag göra om?
Så funkar det inte. -Becky J!
Herregud, släpp det och ta nåt att dricka.
Jag är inte sugen.
Men ställ dig inte i nåt mörkt hörn som nån annan knäppis.
Nej då.
Hej...
Hur blev bilden?
Va?
Det var väl du som stod bakom kameran? Och fotade mig?
Jag fotade inte dig, jag testade bara kameran lite.
- Så du fotade inte mig, då? - Nej.
- Det hade varit skumt. - Ja, lite.
Kom igen, sätt dig.
- Jag heter Connor. - Jag vet.
- Jag menar: Hej. Jag heter Bird. - Bird? Fint namn.
Tack. Pappa tyckte att jag liknade en plockad kyckling när jag var nyfödd.
- Vad är det där? - Det här?
En SX-70.
- En kamera? - Ja. Rätt gammal.
Såna här brukar man inte se folk släpa omkring på. Varifrån har du fått den?
- Jag jobbar i en antikaffär. - Gör du?
Så det finns folk under 80 som gör det?
Jag är 82, bara välbevarad.
Den är cool på nåt sätt.
Jag är den enda i världen som har de där bilderna.
- Hallå där! - Vad är det som pågår här?
Vet ni vad det här är för kväll?
I kväll firar jag ett år ihop med Mina!
Gruppfoto!
Kom, Rödluvan.
Vänta, man måste... Du siktar dåligt.
Konstig vinkel...
Hörni...
Jag kan ta det. Med den här.
Nån shoppar retro!
Ska du inte vara med?
Nej, jag är mycket bättre bakom kameran.
- Yla på fem, allihop! - Okej. Fem... fyra... tre... två...
Fotobomb!
Det blev rätt bra. Om man tänker bort Kaseys jätteskalle i förgrunden.
Tyst!
- Ser jag verkligen ut så där? - Typ.
- Jag behöver nåt att dricka. - Ja, kom.
Ha det så kul ihop, ni två.
Du borde hoppa in i nästa foto.
Tog ni kort utan mig?
- Hej, Avery. - Hur funkar det här lilla dragspelet?
Man trycker på den röda knappen.
- Det blev inget. - Framkallningen tar en stund.
Fan, det är polisen!
Det är fan inte sant...
Bird, kom!
Sheriff Pembroke.
- Vad gör jag här? Är mamma okej? - Ja då, hon kommer strax.
Vad gäller det i så fall?
Du har arbetat ihop med Tyler Drew i antikaffären på Darby street, eller hur?
Ja, hur så?
- När såg du honom senast? - Runt 18.00 när jag lämnade butiken.
Jag beklagar, men...
...Tyler är död.
Va?
Men för en stund sen var allt bara bra.
Låg han i luven på någon? Ville nån honom illa?
Nej. Nej, är det nåt sånt som har hänt?
Sista gången du såg honom...
...verkade han orolig? Rädd?
Nej, han var som vanligt.
Okej.
Om du skulle komma på något...
...kan du väl ringa?
Fitcher.
Doug Fitchers dotter?
Ja.
Jag var på olycksplatsen.
Du var mycket modig.
Birdie...
Det är iskallt härute. Du kommer att bli förkyld.
Vill du prata om det?
Nej.
Kanske. Jag vet inte.
Det känns så orättvist.
Jag vet.
Jag vet...
Varför skulle nån göra nåt sånt?
Festen är slut. Ni är underbara, men stick nu. Stick!
Djur...
Hallå?
Ska du verkligen gå till skolan i dag?
- Jag kan stanna hemma. - Nej. Det är ingen fara.
Tänk på saken.
Hej, Kasey.
Hör på det här: Avery har ramlat nedför källartrappan. Hon är död.
Va?
Man tror att det var en olycka, men hur kan nåt sånt bara hända?
Jag återkommer.
Bird...
Hej.
Det här är galet.
Man hittade henne nedanför trappan med skallen bakochfram-
-som i Exorcisten!
Vad är det?
Hur är det möjligt? Två som vi känner på en och samma dag.
Jag fattar inte. Avery hade inte druckit så mycket. Varför skulle hon ramla?
Det kanske hon inte gjorde. Hon kanske råkade ut för nåt.
Titta...
Ser ni den där grejen på gruppbilden?
Fläcken?
- Det är ingen fläck... - Det ser ut som en fläck.
Hej...
Skuggan här... Jag såg en exakt likadan igår kväll före festen på bilden på Tyler.
- Vad menar du? - Jag fotade honom...
Med den här... lite innan han dog.
Och skuggan fanns med på bilden?
- Jag ser ingen skugga. - Exakt.
När Tyler var död flyttade skuggan över till Avery. Och nu har den flyttat igen...
Jag tror att ni är i fara.
Det där kan du skicka in till Creepypasta!
Jag tror att om man blir fotograferad, så dör man.
Först Tyler och nu Avery!
Det betyder att en av er står på tur, kanske allihopa!
- Det är inte ens en bra bild. - Kameran är inte magisk.
- Men om du blir rädd, förstör vi bilden. - Låt bli!
- Devin... - Det är bara ett jäkla foto.
Det var det.
Hörni...
Vad i...?!
- Det hjälper inte! - Fortsätt!
Helvete...!
Det här är helt sjukt. Hur kan vi vara kopplade till ett fotografi?
- Vet inte. - Vadå "vet inte"? Det är ju din kamera.
Det här stod inte direkt i manualen!
- Få se på den... - Nej. Inte förrän vi vet vad som pågår.
Ursäkta. Du kan besöka din flickvän nu.
Och du ska sitta kvar. Nån kommer strax och tittar på din hårbotten.
Tänk till, Bird. Och fixa det här!
- Varifrån kommer den här? - Tyler hittade den på nån loppis.
- Fick du asken också? - Nej, bara film och kameraväska.
Var är väskan?
Säkert att du vill göra det här? För annars kan jag gå.
- Du är med på bilden, så stanna här. - Vem vet om det är säkrare i bilen?
Om polisen kommer, är det bäst att du inte är därinne. Men...
-...ring om du ser nåt konstigt. - Det har varit konstigt länge!
Hördu... Jag vet att du inte är med på bilden... men var försiktig ändå.
Herregud. Tyler...
Jag har dig! Kom!
- Spring! - Kom!
- Hoppa in! - Skynda dig!
Hur gick det?
Det var nåt därinne.
Vad då?
Vet inte.
Varför gav det sig på mig?
- För att du är med. - Va?
Titta på spegelbilden.
Du är med.
Hallå där...
Jag har pratat med dina föräldrar. De flyger hem i kväll.
Grattis på årsdagen!
- Jag älskar dig så mycket. - Jag älskar dig också.
Jag hämtar en sköterska.
Kommer strax.
Hallå?
- Connor? - Mina...
Ni är i fara.
Jag blev nyss angripen av nåt i butiken. Det är kanske din tur. Var inte ensam!
Hallå?
Helvete!
Hallå?!
Vad gör du där?
Syster skulle komma strax.
Hon tog inte livet av sig, har jag sagt. Ni lyssnar inte!
Jag ska se vad jag kan få fram, jag återkommer strax.
- Devin, jag... - Sluta. Det här är ditt fel.
- Det är ditt fel att hon är död! - Sluta. Det är inte hennes fel.
Inte? Vem har kameran? Vem tog fotot?
Jag är så ledsen...
Okej med dig?
Nej.
- Han var upprörd, menade det inte... - Han har rätt.
Det är mitt fel.
Som alltid.
Vad menar du?
Min pappa.
Han var reporter.
På lokaltidningen.
En kväll skulle han köra mig till en kompis på pyjamasparty.
Ungefär halvvägs säger han att han vill ta en omväg.
Visa mig nåt han jobbade på.
Men jag hade bråttom till festen.
Sa att jag inte var intresserad.
Så han vände med bilen, och...
...vi blev påkörda.
Det var mitt fel.
- Som vanligt. - Jag är så ledsen...
Nej, jag är ledsen.
Jag är ledsen.
Om han var här skulle han säga att det inte var ditt fel.
Nej.
Nej, om han var här skulle han försöka hitta en förklaring.
Bevisföremål: Polaroidkamera SX-70
Ta allt från oktober till december 1974.
Här.
Herregud... 1974 blev tre ungdomar från Locus Harbor bortförda och mördade.
"Roland Joseph Sable, mannen bakom bortförandena och morden"-
- "var lärare i fotografi"...
"på Locust Harbor High."
Roland Joseph Sable...
R.J.S...
Det här var hans kamera.
Så här använde han den.
Han fotograferade dem...
"Den misstänkte Roland Joseph Sable sköts till döds innan han kunde gripas."
Det är helt sjukt. Vi borde inte behöva dö för att vi tog ett foto!
Varför klarade du dig, men inte Mina?
Det vet jag inte. Sätt dig, så försöker vi lösa det här.
Då så. När den jagade mig kom den nära nåt hett-
-och blev suddig på nåt sätt.
Blev suddig? Vad menar du?
När man framkallar foton måste man akta sig, för värme och ljus förstör.
Den här saken kanske beter sig som ett foto och kan bara framkallas i mörker.
Vi kan inte gå och vänta på att bli dödade. Vem som helst kan stå på tur.
Jag har hittat det här...
Foton med spöken på. Det här är på allvar!
- Men varför jagar skuggan oss? - Kameran är förbannad!
Saker kan ta upp energi från sina ägare och spöken har alltid nåt oavslutat.
Här bodde han. Det kanske bor nån släkting kvar.
Jag kollar...
Huset ägs av en Anne Faraday sen 1977.
Vi slösar tid. Och om vi inte kommer på nåt snart...
Vi vet inte ens hur kameran fungerar.
Då tar vi reda på det.
Lägg ner kameran.
- Rör mig inte! - Sluta!
Det var en olyckshändelse.
Hörni... Den flyttar på sig!
Den har ändrat på ordningen.
Hallå, kom igen...!
- Jag tänker inte bli nästa offer. - Sluta, Devin.
Allt är hennes fel.
Utan henne skulle Mina fortfarande leva. Det är hennes fel att Mina är död!
- Det är ditt fel. - Devin!
Devin...
Lägg ner den!
Vad gjorde du...? Vad gjorde du?!
- Devin, lugna dig. - Vad gjorde du?!
- Han är i fara. - Ja, han riskerar åtal.
- Hans flickvän dog precis, han är inte... - Han får inte klippa till poliser ändå.
Vi fotograferade honom, och nu kommer nåt i kameran...
- Nåt i kameran...? - Jag vet hur det låter.
Men kameran har tillhört en serie- mördare och nu dödar den våra vänner.
Jag vet att det här har varit...
Ni har haft det jobbigt. Averys olycka, Minas självmord, Tyler...
Och ibland hanterar vi tragedier genom att hitta på historier, sprida myter.
Fast den här killen fanns på riktigt.
Han bodde här för 40 år sen och hette Roland Joseph Sable.
Han är här igen, vi har hans kamera och därför kan han tydligen fortsätta mörda.
Här bodde han. Om vi fick besöka...
Hör på nu!
Om jag hör att ni har varit i närheten av det huset...
...får er kompis sällskap i cellen.
Ni ska få träffa honom en stund. Sen vill jag att ni låter polisen sköta det här.
Det här är för jävligt.
- Hur är det med handen? - Den värker.
Förlåt för det jag sa.
Mina var inte ditt fel. Att det är min tur nu, ger er kanske den tid ni behöver...
...för att få stopp på det här.
Kasey...
- Säg att du typ har hittat en granne. - Bättre än så.
Anne Faraday köpte inte huset 1977. Hon bytte bara namn på kontraktet.
Hon heter egentligen Lena Sable och var Rolands fru.
Åk dit och kolla, jag gräver vidare.
- Kan jag hjälpa till? - Hej, ja...
- Mrs Sable? - Här finns ingen med det namnet.
Vänta, jag har er mans kamera!
Jag vet att ni har bytt namn, men förut hette ni väl mrs Roland Joseph Sable?
Och var det här hans kamera?
Nej.
Den har hans initialer. Se själv: R.J.S.
Rebecca Jane.
Vår dotter.
Vad händer därute?
Nej!
Är det här hon?
Vad vacker hon är.
Det var hon.
Å, jag beklagar.
Vad hände?
Den delen av historien är det aldrig någon som pratar om.
Hon var söt, men hon hade sina problem.
Rebecca -Gud välsigne henne - var senfärdig, levde i sin egen värld.
Det enda som fick henne att vakna till var hennes kamera.
Hon fick den av oss och blev mycket fäst vi den. Tog med sig den överallt.
Barnen i skolan började reta henne-
- och det som börjat som oskyldiga viskningar eskalerade snart.
En kväll lurade fyra ungdomar ut henne. Stackars Rebecca anade ingenting.
De vände hennes mest älskade ägodel mot henne.
Tog hemska bilder ingen förälder ska behöva se.
Dagen därpå skickade de runt bilderna på skolan. Förödmjukade henne.
Förnedringen var mer än hon kunde bära.
Hon orkade inte.
Vi var båda helt förkrossade.
Och sen fick Roland se bilderna.
Han blev som besatt av kameran-
- och ville straffa de fyra ungdomarna för deras grymhet.
Han ville få dem att lida.
Och det fick han.
Min man sökte en faders hämnd.
Hans vrede gjorde honom till mördare.
Sen hann de ifatt honom nere i skolans mörkrum.
Han dog med kameran i handen.
Polisen konfiskerade alla bilder, men jag behöll den här.
Roland sa att han inte skulle sluta förrän alla var straffade.
Men han fick aldrig avsluta det han hade påbörjat.
Herregud...
En av dem kom undan.
Bird, vi måste sticka.
Bird...
Kom igen. Det är Devin. Vi måste sticka nu. Nu!
- Devin är död och vi står på tur. - Jag vet. Vi träffas på skolan.
- Hej då. - Är det så smart?
Ja.
Nu vet jag hur vi ska göra.
Här!
Hallå...?
Bird? Connor?
Kom igen...
Hörni?
Helvete...
Sheriff Pembroke...
- Vad gör ni här? - Jag?
Jag är polis.
Och ni har brutit er in.
Ni följde efter oss. Ni vet...
Ni har tagit det här med kameran för långt. Och besvärat mrs Sable!
Är det verkligen det som bekymrar er? Eller är det vad hon kan ha berättat?
Sa hon att jag trakasserade hennes dotter tills hon tog livet av sig?
Ni är den som kom undan.
Sätt ner den där!
Bird, hör på: lägg undan den där.
Jag kan inte.
Ge hit. Han slutar bara om han får den fjärde också.
Jag beklagar.
Verkligen. Jag vet att det var längesen, men... våra vänner dör på grund av er.
Ni har fått det om bakfoten.
Vi försökte rädda henne.
Det var inte vi som fotograferade Rebecca.
Det var hennes pappa.
Vi försökte få tag på bilderna för att ge dem till polisen.
Men han upptäckte det och tappade kontrollen helt.
Han började döda oss en efter en för att inte få sin hemlighet röjd.
Han njöt av att plåga oss. Tack och lov kom polisen innan han hann döda mig.
Men Rebecca orkade inte leva med skuldkänslorna.
Det var därför hon hängde sig.
Titta på datumen. Rebacca tog livet av sig efter morden.
Rebecca och jag var vänner. Vi var vänner, allihop.
- Lena Sable sa... - Lena Sable lät det här ske.
Klart att hon drar nån rövarhistoria. Hon har skyllt på oss fyra hela tiden.
Han kommer!
Bakom er...
Skjut honom. Skjut honom!
Nej!
Spring!
Bird, han kommer närmare fort!
Öppna dörren!
Spring!
Vi kommer inte längre. Vi behöver värme.
Jag måste leta rätt på Connor. Du är säker här så länge.
Vi kan inte stoppa den.
Och skuggan är kvar.
Så fort den har fotograferat en, använder den det emot en.
- Vänta lite... - Vadå?
Vi måste få fatt på kameran. Ta med varelsen nånstans där den syns tydligt.
Kom.
Nu kör vi.
Okej?
Bird!
Han kommer. Spring!
Spring! Bird!
Spring, Bird!
Spring!
Åt helvete med dig...
- Hej... - Tack och lov att du klarade dig!
Vi trodde att du var död.
Är det över?
Han är borta.
Han är borta...
Vi sätter oss.
Försiktigt...
Aldrig mer nån larvig fotobomb.
Ta med henne till sjukhuset.
Hördu...
Du, då?
- Du har skadat dig. - Ja.
Men jag har nåt jag måste göra först.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Översättning: Ann Högman Svensk Medietext