TVÁŘ VODY
Kdybych o tom mluvil,
kdyby ano,
co bych vám řekl?
Přemýšlím.
Vyprávěl bych vám o té době?
Zdá se, že se to stalo již dávno,
v posledních dnech vlády spravedlivého prince.
Nebo bych vyprávěl o místě?
Malé město na pobřeží,
tak daleko od všeho ostatního.
Nebo... Nevím.
Vyprávěl bych vám o ní?
Princezna bez hlasu.
Nebo bych vás možná varoval před pravdou těchto faktů
a pohádkou o lásce a ztrátě
a o netvorovi, který se to všechno pokusil zničit.
Můj pane Hedaku.
Takže máš potíže. Povídej.
Hřešila jsem. Urazila jsem boha.
Jsem velmi hříšná, můj pane Hedaku.
To nech posoudit mě.
Zpochybnila jsem obřad zasvěcení.
MYŠLENKA NA TENTO DEN ČAS JE ŘEKA TEKOUCÍ Z NAŠÍ MINULOSTI.
Nechci tam jít.
Všichni musí jít nahoru, slečno Lloydová, když chtějí jít do postele.
Probudily tě sirény? Hořelo.
Továrna na čokoládu.
Cítíš to?
Páni!
Pražená čokoláda.
Tragédie a potěšení, ruku v ruce.
Něco k jídlu?
Drahoušku.
Bylo by po mně, kdyby ses o mě nestarala.
Jsem známý hladovějící...
Podívej.
To je Bojangles, tanec na schodech.
Je to hrozně těžké. Cagney to uměl.
Jiné, ale krásné.
Je to krásné.
- Já to chci taky umět. - Dobře.
- Můžeme? - Jo.
Tak jo.
Páni, učíš se rychle.
Pozor, a poslední!
Elisa!
Až příště přinesete nájem,
musíte zůstat a podívat se na ten biblický film!
Mám dvě volné vstupenky.
Můžete s sebou vzít vašeho souseda Gilese. Je to dobrý chlap.
Biblický film a komedie.
Děkuju.
Nikdo nechodí do kina.
Dám vám popcorn a limču zadarmo.
Ale ne!
Kristepane, jsou tam dvě „s“!
Jasný? Dvě „s“. „Mardi Grass!“ „Mardi Grass!“
Dvě „s“.
OCCAM STŘEDISKO LETECKÉHO VÝZKUMU
Upozorňujeme nové zaměstnance, že sektor 12 spadá do bezpečnostní úrovně A.
Elisa! Pojď. Tady jsem.
Musíš se naučit chodit včas.
Hele, co to má být? Nepředbíhat!
Nech ji na pokoji, ženská. Držela jsem jí místo.
Jestli mě nahlásí, tak si tě a tu němou podám.
Klidně, Yolando, klidně.
Už teď mě bolí nohy.
Dneska jsem udělala Brewsterovi párky v těstíčku
a ten se do nich teda pustil.
Žádné "děkuju", žádné "ňam ňam".
Ani hlásku.
Ten chlap mlčí jako hrob.
Ale kdyby se chvála vyjadřovala prděním,
byl by z něj Shakespeare.
Pak přijdu domů a udělám mu snídani.
Vajíčka, slaninu a toast s máslem.
Mažu mu toast máslem, Elisa. Z obou stran,
jako by byl dítě.
A on mi ani nepoděkuje.
Ty bys byla vděčná, protože jsi vzdělaná ženská.
Ale můj Brewster - ten akorát kdysi míval živočišnou přitažlivost.
Ani minutu nepracoval.
Co to k čertu je? Ne!
Pánové, mohli byste to smetí házet do koše?
K tomu tady je.
To by vás nenapadlo, co? Na to tu jsou.
Dobře, promiň, Zeldo.
Nechápu, co dělají.
Zatraceně, dělají akorát čurbes.
Zeldo! Přestaň brblat.
Ano, pane.
Není důvod klít.
Promiňte, pane Flemingu.
Máte chvilku?
Dnes sem do T-4 přijede s materiálem nový tým.
Tohle je doktor Robert Hoffstetler ze sesterského zařízení v Galvestonu.
Nechci celou záležitost zveličovat nebo přehánět,
ale nejspíš to bude nejcitlivější materiál,
jaký jsme kdy v tomto zařízení měli.
Jaká byla cesta?
Dobrá. Kdo má na starost bezpečnost?
Okamžik, prosím.
Bezpečnost! Kdo řídí bezpečnost?
Vítejte v T-4, pane.
Já jsem Fleming, šéf bezpečnosti.
A jestli máte nějaké dotazy
obraťte se na mě.
Rozumíte? Odteď tomu velím já.
Pošlete je pryč.
Pomozte mi přesunout ten válec do kompresoru.
Převezte to sem.
Převezte to sem. Tamhle. Upevněte ten válec.
Musíme ihned vyrovnat tlak.
- Odtamtud sem. - Elisa!
Pojď!
Páni, co se to tady děje? Viděla jsi to?
Ano. Mám příčesek. Jak to vypadá?
Pozor, auto.
Není to příčesek. Je to tupé. To je z francouzštiny.
Je to věčné, vidíš?
Tantalovi se nikdy nepodařilo uniknout smrti,
protože větve s ovocem byly příliš vysoko
a voda v potoce vždy ustoupila, když se sklonil, aby se napil.
Proto dnes říkáme takové věci, jako:
„Podívej se na ty lákavé koláčky.“
Děkuju! A přijďte zas!
Ano, koláče k snídani. V tomhle mi věř.
Zdravím! Vítejte u Dixieho Douga.
- Už jsem vás tady viděl, že? - Ano.
Už jsem tady párkrát byl.
Máte rád limetkový koláč?
Ano. Vezmu si dva s sebou.
Smiř se s tím, prosím.
Tohle si prostě dopřeju.
Určitě to pro mě není dobré, ale to není nic, co mám rád.
Je to vážně dobrý limetkový koláč.
Nejste náhodou ten slavný Dixie Doug, že?
Ne, to ne.
Ty koláče se rozváží po celé zemi.
Říká se tomu franšíza, víte?
Dali nám suvenýr, jejich značku. To je "Koláčový kluk", náš maskot.
Já takhle nemluvím, jsem z Ottawy.
Ne.
Skočil jsem vám na to.
„To je skvělý koláč.“
A ten chlapík má být Ital?
Asi jo.
To je velmi chytré.
Přijďte zas.
„Přijďte zas.“
Myslíš, že to myslel vážně?
Všiml si mě. Slyšela jsi to.
Ten koláč je dost otřesný.
Ale neplivej to.
Příště zkusíme jiný.
Tak si ho schovej na potom.
Je šest hodin ráno východního času. Nebe se začíná jasnit
a vane chladný severní vítr
...nad skupinou černochů, která se před policií shromáždila.
Dobrý Bože! Přepni tu hrůzu.
Tohle nechci vidět.
To nechci vidět.
Miláčku můj.
To je lepší.
Podívej se na Betty.
Bože, tak mladá a krásná.
Kdybych se tak mohl vrátit, když mi bylo 18.
O ničem jsem nic nevěděl, dal bych si pár rad.
Co by sis řekl?
Řekl bych: „Starej se líp o zuby
a víc šukej.“
Ne, to je dobrá rada.
Miláčku můj.
Podívej se na to.
Podívej.
Největší mozky téhle země
čurají v tomhle zařízení na zem.
Teď jsou stopy moči na stropě.
Jak se to tam dostalo?
Řekneš si: jak velký cíl potřebují?
Rozhodně to hodně trénují.
Můj Brewster...
Nedá se o něm říct, že je velký myslitel,
ale i on dokáže v 70% trefit mísu.
Omluvte nás, pane.
Ne, to je v pořádku.
Pokračujte.
Zdá se, že si hezky povídáte.
Nepochybně holčičí řeči.
Nevšímejte si mě.
Elisa.
Nesahat.
Tohle udělátko je alabamský pozdraveníčko.
Tvarovaná rukojeť,
nízkoproudý elektrický bodec s vysokým napětím.
Jsem Strickland z bezpečnosti.
Bezpečnost dělá Fleming.
Ne.
Muž si myje ruce před nebo po vykonání své potřeby.
Hodně to o něm vypovídá.
Když to dělá v obou případech,
značí to jeho slabost.
Dámy.
Bylo velmi příjemné si s vámi oběma popovídat.
Malí lidé jsou zlí.
Nikdy jsem nepoznala malého chlapa, který by byl pořád milý.
Vážně ne.
Zlí malí podrazáci. Všichni.
Možná je to vzduchem tam dole, třeba tam není dost kyslíku.
Pomoc! Krvácí! Pomoc!
Pojď.
Myslíš, že se dovnitř dostali Rusové? Pochybuju.
A jestli ano,
Duanova sekaná je zabije všechny, zlato.
Dva výstřely. Slyšela jsi?
Dobře, tak tři. A ten řev...
Bože, co se to tady děje?
Vy dvě, pojďte se mnou.
Teď hned, pane Flemingu?
Nemohly bychom nejdřív dojíst večeři?
Hned!
Panenko Maria.
Jsme v bryndě. Jsme v pořádné bryndě.
Máte přesně 20 minut,
abyste uvedly laboratoř do skvělého stavu.
20 minut.
Je tu spousta krve. Co se tady stalo?
Nevadí mi moč.
Nevadí mi výkaly.
Ale krev...
Krev mi nějak nedělá dobře.
Zlato, pomoz mi to vytřít.
Čím dřív odsud vypadneme, tím líp.
To jsou brambůrky?
Je to prst.
Dva prsty.
Dobře.
Dej to pryč.
A počkej tady. Zajdu pro pana Fleminga.
Kde jsou ty části těla?
Ty části těla?
Ne, věřím ti, zlato.
Ale víš jistě, že to bylo živé?
Jsem si jistá.
Jednou jsem totiž viděl v lunaparku mořskou pannu
a byla to opice jen s přišitým rybím ocasem.
Mně připadala opravdová.
Jsem si jistá.
Dobře, promiň.
Mám termín.
Víš, že cornflaky vytvořili, aby se zabránilo masturbování.
Nezabralo to.
Zrovna začala Alice Fayeová.
Byla to slavná hvězda. Slavná.
Jednou už nemohla vydržet všechno to podrazáctví.
A tak odešla.
To není špatné, ne? I když je to na prd.
Není to na prd.
Poslouchej, najez se, běž si lehnout, odpočiň si.
A až dostanu zaplaceno...
Bez tebe jsem tak smutná.
...dáme si koláč!
Já si nedám.
Nedáme si koláč.
Já si dám koláč. Ty si můžeš dát, co chceš.
Drž mi palce.
Hodně štěstí.
Jen tohle ti můžu říct.
Nikdy se nedozvíš, jak moc
mi chybíš.
Nikdy se nedozvíš, jak moc
mi záleží...
Zelená. Teď chtějí, aby ta želatina byla zelená.
- Říkali červená. - Nový koncept.
To je teď budoucnost. Zelená.
A chtějí, aby byli šťastnější. Ta rodina.
Šťastnější? Šťastnější?
Ten otec vypadá, jako by právě objevil misionářskou pozici.
Gilesi.
Proč mají být šťastní?
Klient chtěl fotografie, já jsem je přesvědčil k tomuhle.
Škoda. Je to dobrá práce.
Je to hezké, viď? Podle mě je to jeden z mých nejlepších.
Jak to zvládáš? Piješ?
Ne, ani kapku. Ne.
Děláš něco, co jsi odešel od Kleina a Saunderse?
Myslíš od chvíle, kdy jsem kvůli tobě odešel?
O tom se teď nebudeme bavit.
Chci se vrátit, Bernie.
Uvidíme. Teď udělej tohle.
Myslím, že je to velký pokrok. Dobrá práce.
Vajíčko.
Elisa.
Co tam děláš?
Uklízíš?
Poslouchej, zlato.
Pan „Čurám s oběma rukama v bok“ nás chce obě vidět.
Zelda D. Fullerová.
Jak dlouho se vy dvě znáte, Zeldo?
Asi 10 let, pane.
Nemáte sourozence, Zeldo?
Ne, pane.
To není obvyklé, ne? Pro vaše lidi.
Máma po mně umřela.
Když jsem se narodila.
Co znamená to „D.“?
Dalila.
Jako v Bibli.
Dalila zradila Samsona.
Uspala ho a ustřihla mu vlasy.
Filištínští ho mučili, ponižovali ho,
vypálili mu oči.
Moje máma asi tu velkou knihu nečetla moc pozorně.
A vy...
Elisa Espositová.
Neznamená „Esposito“ sirotek?
„Sirotčinec Panny Marie Bolestné v Putnamu.“
Našli ji u řeky,
ve vodě.
To vy jste našla moje prsty.
Děkuju.
Tříhodinová operace.
Zrekonstruovali první článek,
sešili šlachy.
Není jisté, jestli se to chytí.
Byla na nich hořčice. Papírový sáček?
Nic jiného jsme neměly, pane.
Odpovídám většinou já, protože ona nemluví.
Nemluví? Je hluchá?
Němá, pane.
Říká, že vás slyší.
Ty jizvy, co máte na krku.
To je ono, že? Přeřízli vám hlasivky.
Říká, že je má odmalinka.
Kdo by to udělal dítěti?
Svět je hříšný.
Neřekla byste, Dalilo?
Řeknu vám to přímo.
Uklidíte laboratoř a půjdete.
Ta věc, co tam držíme, vás může inzultovat.
Víte, co znamená inzultovat, Zeldo?
Může zaútočit.
Přesně tak. Něco o tom vím.
Vytáhl jsem toho špinavce
z říčního bahna v Jižní Americe a dotáhl sem.
A během té cesty jsme si zrovna nepadli do oka.
Takže...
Možná si říkáte, že vypadá jako člověk.
Stojí na dvou, že?
Ale my jsme byli stvořeni k obrazu Božímu.
Nemyslíte si, že Bůh vypadá takhle, ne?
Nevím, jak vypadá Bůh, pane.
Lidsky, Zeldo. Podle mě vypadá jako člověk. Jako já.
Možná i jako vy.
Ale spíš víc jako já.
To je všechno.
Generále Hoyte, díky, že jste zavolal, pane.
- Už je vám lépe? - Ano, pane, mnohem lépe.
Chce to léky na bolest.
- Zavřete dveře. - Přišel jste o dva prsty?
Ano, o dva prsty. Vzal dva prsty.
Pořád mám ale palec, ukazovák a prst na pipču.
Z toho soudím, že to zvládnete.
Ano, pane, přesně tak. Těším se na vaši návštěvu.
Je třeba rozhodnout, jak naložit s materiálem.
Vajíčko.
Čekají vás různé chutě ovocných koláčů.
Tři nová místa v centru Baltimoru.
Budoucnost je zde.
Odpočiňte si.
Dýně, banán...
Vyzvedněte mě v 9.30.
21:30. Ano, pane.
To je skvělý koláč.
Jsem doma.
Udělala jsem ti omeletu.
- Ahoj, tati. - Ne palačinky?
Prošla jsem všechny krabice a nemůžu najít pánev.
-Udělala jsem omeletu se sýrem a brokolicí. -Chceš něco slyšet?
Jak je ti? Bolí to?
- Trochu. Prášky pomáhají. - Chceš něco slyšet?
Co?
V nové škole zakopáváme časovou schránku.
Chtěl jsem se zeptat...
Myslíš, že v budoucnosti bude mít každý raketový pás?
Věř tomu, synku.
Autobus je tu.
To je Amerika.
Měj se, tati.
Dojez si tu omeletu, umyj si pořádně ruce
a přijď nahoru, drahoušku.
Docela se mi tu líbí. Dětem se líbí zahrada.
A do D.C. je to jen půl hodiny, ne?
Ale je to Baltimore, Elaine. Nikomu se nelíbí Baltimore.
Víš, co mě napadlo?
Potřebuju nové auto.
Tak ty potřebuješ nové auto?
A co takhle Cadillac, pane?
Richarde.
Ach, Richarde!
Drahoušku?
Krvácí ti ruka.
Ticho. Nemluv.
Nemluv. Chci tě tichou.
Tichou.
Ticho.
Doktor Levensen do Aviatiky. Doktor Levensen do Aviatiky.
Hudba.
SKVĚLÝ BENNY GOODMAN
Hudba.
Jsi v pořádku?
Hej!
- Dostal jsem tě. - To teda ne.
„Vrabec hnízdí na...“
Cože?
„Vrabec hnízdí na parapetu!“
„A orel uloví svou kořist.“
Cože?
To je heslo.
„A orel uloví svou kořist.“
Pojďme.
Bobe!
Jak se máte?
Seděl jsem jako pitomec na kusu betonu
v nějaké pustině celou hodinu.
Vždy se scházíme v téhle příšerné restauraci!
Mohl bych si to rozmyslet.
Ale neuděláte to.
Řekněte nám,
"Bobe".
Dimitrij.
Soudruhu.
Ne "Bob".
Co je to?
Dimitriji.
Anatomické poznámky
a
plán laboratoře,
kde je materiál studován.
Všechno, co potřebujeme
k vyzvednutí.
Předám to na ředitelství.
Musíme to udělat co nejdříve.
Mihalkove...
Ten tvor...
Myslím, že je schopen
komunikovat.
Komunikovat?
Ano, komunikovat s námi.
Mám důvod věřit,
že je inteligentní.
Reaguje...
Reaguje
na jazyk,
hudbu...
Mohl byste prosím
předat i to?
Ano.
Teď
jezte, Dimitriji.
Říkají tomu...
Surf
and Turf.
Surf and Turf.
Humři se vaří přímo tady.
Trochu kvičí,
ale jsou
měkcí
a sladcí.
Elisa! Pospěš si!
Teda děvče...
Zase jsi to udělala, Zeldo.
Dej pokoj, Yolando.
Zeldo, nechceš cigaretu?
Nedělá ti to dobře, Duane.
Jo, ale chutná mi to.
Že jo?
Pojď, Elisa, na jednu.
Pojď.
O kameru se nestarej. O přestávce ji obracíme nahoru.
Sem není vidět.
Neumí udělat sekanou.
Je to kořeněnější.
Sektor pět, připravte test energie, který začne za dvě hodiny.
Flemingu, musím tady něco dokončit. Přiveďte generála.
Stýskalo se ti?
Dal jsem si pauzu na bonbón.
Tohle tě děsí?
Už by sis mohl pomalu zvyknout.
Zase vydáváš ten příšerný zvuk.
Takhle brečíš? Tak to je?
Bolí tě to?
Nebo se možná vztekáš!
Možná by sis do mě chtěl zase kousnout.
Posluž si.
Nevím.
To jako prosíš?
Pro mě je to totiž ten nejhorší zvuk, jaký jsem kdy slyšel.
Volám kapitána Walterse.
Kapitáne Waltersi, vyzvedněte si zdvořilostní návštěvu.
Elisa.
Elisa!
Generále Hoyte!
Vítejte, pane!
Všechno je připraveno. Jsem rád, že tu jste.
- Rád vás vidím, synku. - Díky.
Dobrý Bože! To je ono?
Je větší, než jsem myslel.
Pohříchu ošklivý.
Domorodci v Amazonii ho uctívali jako boha.
Teď jako bůh moc nevypadá, co?
Jsou to primitivové, pane.
Házeli do vody obětiny.
Květiny, ovoce a tak.
Pak se snažili zastavit ropné vrty luky a šípy.
To se moc nepovedlo.
Krvácí.
Co se stalo?
Je to zvíře, Hoffstetlere. Musím ho krotit.
„Osmóza kyslíku a výměna oxidu uhličitého.“
Co to tu, sakra, máme, synku?
Ten tvor, pane,
dokáže střídat dva naprosto oddělené dýchací mechanismy.
- To dokáží i lezcovití. - Ne.
Podívejte.
Chcete dostat člověka do vesmíru.
Dokáže vydržet podmínky, na jaké není lidské tělo uzpůsobeno.
Tím máme oproti Sověty výhodu.
Jak dlouho může dýchat mimo vodu?
Pravda je taková, že o něm víme prd, pane.
Sověti ho chtějí.
To víme.
Ti šilhaví parchanti.
Nechali jsme je poslat psa do vesmíru a smáli jsme se jim.
A pak najednou tam nahoru poslali člověka,
Rusáka,
který obletěl planetu a dělal tam kdovíco.
A kdo se smál?
Chruščov.
Nechali jsme ho poslat psa do vesmíru a on se smál.
Pak poslal do vesmíru komouše a zase se smál.
A pak rozmístil střely na Kubě.
To jsme se nepoučili?
Pane, musí zpátky do vody.
Víte, tihle vědci jsou jako umělci, pane.
Milujou svoje hračky.
Tady, vidíte?
Uprostřed.
Ten tvor má tlustou kloubovou chrupavku,
která odděluje primární plíce od sekundárních.
- Vysvětluju to správně, Bobe? - Ano, ale...
Takže rentgenové snímky jsou neprůkazné.
V principu ano. Ale...
Domnívám se, že jestli chceme mít před Sověty náskok,
musíme provést vivisekci.
Ne.
- Otevřít ho, zjistit, jak funguje. - Ne.
Ne! To by zmařilo účel.
Pane, omdlel. Prosím.
Dejte ho do nádrže.
Vyrovnejte tlak.
Generále Hoyte, pane?
Za žádných okolností nesmíte toho tvora zabít.
Spočítejte si moje hvězdy, synku. Je jich pět.
To znamená, že můžu dělat, co se mi zlíbí.
Jestli chcete přednést svou žádost, vyslechnu vás.
Ale nakonec to bude jen a jen moje rozhodnutí.
Tak tu zatracenou věc otevřete, zjistěte, co se dá,
a zavřeme tenhle krám.
Poplácejte se po zádech, Stricklande.
Dokázal jste to.
Děkuju, pane.
A teď si pospěšte a dokončete to, synku.
Jistě, pane.
Dostat ho ven?
O čem to mluvíš?
Ne. Rozhodně ne.
Proč ne?
Protože je to porušení zákona, proto.
Nejspíš porušujeme zákon, když o tom mluvíme.
Je sám.
Úplně sám.
Tak on je sám?
Znamená to, že pokaždé, když jdeme do čínské restaurace,
chceš zachraňovat rybky z akvária?
A co, že je sám? Všichni jsme sami.
Něco tak osamělého jsi neviděla?
Teď jsi to řekla.
Řekla jsi něco. Je to věc. Pouťová atrakce.
Řekni, co znakuju.
Rozumím ti.
Ty mě neposloucháš.
Opakuj, opakuj, opakuj.
Uklidni se. Bože, uklidni se.
Říkej, co znakuju.
Dobře, budu to opakovat.
"Kdo jsem?
Otevírám pusu jako on.
Nevydávám žádný zvuk, jako on.
Co to ze mě dělá?
To, co jsem,
co jsem vždy byla,
mě přivedlo k němu."
Vidíš, teď je to „on“. Teď je to „on“.
Uhodila jsi mě.
Elisa, pusť mě. Dívám se.
Nikdy jsi mě neuhodila.
"Když se na mě dívá, to, jak se na mě dívá...
Neví, co mi schází,
nebo jak
jsem neúplná.
Vidí,
kdo jsem,
takovou jaká jsem.
Je rád,
že mě vidí. Pokaždé,
každý den.
A teď ho můžu buď
zachránit,
nebo nechat umřít."
Ach, Bože. Odcházím.
Musím jít.
Elisa, prosím, přestaň. Poslouchej mě. Jen mě poslouchej.
Musím jít.
Odcházím, Elisa, protože je to pro mě velmi důležité.
Je to moje druhá šance.
Nezlob se, ale musím jít.
Proboha.
Až se vrátím, tak už o tom nikdy nebudeme mluvit.
Elisa, to je...
Dobře!
Co jsme my? Co jsi ty a já?
Víš, co jsme? Nejsme nic!
Nemůžeme udělat nic!
Je mi líto, ale je to...
Ani to není člověk. Bože!
Co?
Jestli
nic neuděláme,
nejsme lidi ani my.
Gilesi.
- Čekal jsem. - Já vím, omlouvám se.
To nic.
Jdeme dovnitř?
Měl jsi ten obrázek poslat poštou.
Ne.
Chtěl jsem to ukázat tobě a celému týmu osobně.
Myslím, že je to jedna z mých nejlepších prací.
Zelenější to být nemůže.
Není vhodný okamžik. Možná později.
Jistě.
Žádný problém.
A kdy bude pro tebe vhodný okamžik, Bernie?
To jste maloval vy?
Jo.
Páni!
Jste dobrý.
Zjevně ne tak dobrý, jako fotografie.
Ale je to dobré, že?
Já bych něco takového nenamaloval.
Tady. To je na mě.
Pro mě?
Takových, jako vy, sem moc nechodí.
Zdáte se velmi vzdělaný a rád si s vámi povídám.
Víte...
Chodím sem z jediného důvodu.
Kvůli konverzaci.
A ten koláč je taky dobrý, ne?
Jo.
Není limetkový, ale je dobrý.
Víte, pracuju sám
a moje nejlepší přítelkyně toho taky moc nenamluví.
To je součást práce tady.
Je to jako být barman.
Dáte lidem koláč, posloucháte jejich problémy.
Poznáte je.
Rád bych vás poznal lépe.
Co to, sakra, děláte, dědo?
Sedneme si.
Hej, ne!
K baru ne. Jenom s sebou.
Tady nemůžete sedět.
Jestli něco chcete, vezměte si to s sebou.
Vždyť je tu prázdno. Nikdo tu nesedí.
Celé je to rezervované. Celý den. Nemůžete si sednout.
Přijďte zas, ano?
Neměl byste s nimi tak mluvit.
Vy byste měl taky jít.
A už sem nechoďte. Tohle je rodinná restaurace.
Nikoho nemám.
A ty jsi jediná, s kým můžu mluvit.
Ať už je to cokoli,
ty tu věc potřebuješ.
Tak mi řekni, co mám dělat.
- „Všechny naděje mizí.“ - „Jak se jaro vzdaluje.“
Jeďme.
Moskva váš plán nepodpoří.
Proč?
Je to příliš riskantní.
Příliš brzy.
Cože?
Máme jen dvě možnosti, Dimitriji.
Zaprvé,
odložíte ten proces
minimálně o týden.
Dojde k tomu zítra.
Čímž
se dostáváme
k druhé možnosti.
Izraelská "bombička".
Dáte ji k pojistkám.
Získáte pět až deset minut ve tmě.
Žádné kamery, žádné zamčené dveře.
Pak
tomu dáte tuhle injekci.
Injekci.
Zabijete to.
Zničíte to.
Je vám dobře?
Přišel jsem do této země,
abych se naučil, co se dá,
jako patriot, ano,
ale taky jako vědec.
Pořád se toho můžeme tolik naučit.
My se nepotřebujeme učit.
Potřebujeme, aby se Američané
nemohli učit.
Cadillac DeVille. Nejlepší auto všech dob.
Osmiválcový motor, 390 CID, čistý a zářivý, jako nová dolarovka.
Jen se tak koukám.
A já si jen tak povídám.
Rádio, klimatizace,
elektricky ovládaná okýnka, brzdy, sedadla, posilovač řízení.
Všechny luxusní možnosti interiéru, 143 možností.
Tohle je
Tádž Mahal na kolech.
Nejsem si jistý tou zelenou.
To není zelená, příteli. Modrozelená.
- Mně modrozelená připadá zelená. - Ale není.
Je to limitovaná edice. 12 vrstev barvy,
ruční leštění, všechny původní detaily v chromu.
Čtyři z pěti úspěšných mužů v Americe jezdí v Cadillacu.
To je fakt?
Tohle je budoucnost.
Připadáte mi jako muž, který tam míří.
- Kam? - Inu, do budoucnosti.
Jste muž budoucnosti. Vy do toho auta patříte.
Páni!
Pane, to je nádherné auto!
Co na to říct? Musí být skvělé to řídit.
A ten krásný odstín zelené!
Modrozelená.
Zítra udělám parádní sekanou.
Jenom pro tebe. Rozinky navíc.
Takže v 5.00 přijedu k nakládací rampě.
Mění se směny a máme...
Kolik času máme?
Pět minut? Pamatuju si to.
5.00. Pět minut. Pět-pět, pět-pět.
Takže ty posuneš kamery.
Seřídíme si hodinky, jako to dělají ve filmech.
Jsem na tebe tak pyšný!
Nebojíš se!
Bojíš? Strašně?
Neříkej mi to. Já jsem hrůzou bez sebe.
Je to jedna z mých nejlepších prací.
"Michael Parker." Podle mě je to důvěryhodné jméno.
Je to drsňák.
Ano, věk 51.
54?
Nebuď nezdvořilá.
57.
Když si vezmu vlasy, můžu je sundat. Můžu si vzít tohle
nebo můžu...
Thore, dolů! Dolů!
Nebo si vezmu tohle.
Tohle hlásá „dělník“.
Ale tohle, myslím,
s béžovou kravatou...
Tohle říká „běžné, ale stylové“.
Líbí se ti to? Souhlasím.
Podle mě jsme připraveni.
Pane Stricklande!
Sally, zavolala byste slečnu Espositovou, ať to uklidí?
Víte, sám tomu nerozumím.
Nejste nějaká kráska,
ale něco ve vás je.
Pořád na vás myslím.
Když říkáte, že jste němá, jste naprosto tichá,
nebo trochu kvičíte?
Někteří němí kvičí. Ne pěkně, ale...
Měla byste vědět
že mi ty jizvy nevadí.
Ani mi nevadí, že nemůžete mluvit.
Popravdě řečeno
se mi to líbí.
Velmi.
Vzrušuje mě to.
Vsadím se, že se mnou byste kvičela.
Zlato... Jsi v pořádku?
Pospěš si. Chci být doma brzo.
Hrozně mě bolí nohy.
Musíme ten proces odložit.
Zaklepejte, než ke mně vejdete.
Je to naléhavé!
Vraťte se, zaklepejte, já vás pozvu dál a promluvíme si.
To je protokol. Řiďte se protokolem.
Dále.
Mohl byste zavřít dveře, prosím?
SÍLA POZITIVNÍHO MYŠLENÍ
Vidíte? To je ono. Teď si promluvíme.
Potřebuju víc času.
Nenechte ten pocit, že jste ubožák,
když uvážíme vaši soutěživost...
Nejsem soutěživý! Jen nechci, aby tajemný,
nádherný tvor byl zničen!
Ta věc zemře,
vy se poučíte, já odejdu, a je to.
Usadím se.
Moje rodina se usadí někde, kde je to hezké.
Ve skutečném městě.
Ten tvor je inteligentní,
chápe jazyk,
rozumí emocím.
Stejně jako Sověti, rákosníci...
A přesto je zabíjíme, ne?
Jde o to, že tohle není domácí mazlíček
a já v téhle díře nechci být ani o chvilku déle, než je nutné.
Vy ano?
Bobe.
Vy ano?
Ne, nechci.
Na co čekáš?
Neviděli jste Elisu?
Pojď, Zeldo!
Vy jste posunula kameru u nakládací rampy?
Tamtudy ho chcete odvézt? Služebními tunely?
To je velmi chytré.
Pro koho pracujete?
ESPOSITOVÁ, ELISA
V jeho vodě musí být 5 až 8 % soli.
Stačí stolní sůl.
Tohle mu zamíchejte do vody každé tři dny.
Musí být na syrové proteinové stravě.
Za pět minut
se setkáme na nakládací rampě.
Zhasne světlo,
tak se připravte.
Pane Stricklande?
Do vivisekce materiálu zbývá dvanáct hodin.
Tady potřebuju váš podpis.
...toto náhlé, tajné rozhodnutí
umístit strategické zbraně poprvé mimo sovětskou půdu...
Zastavte.
...neodůvodněná změna statutu quo...
Michael Parker. To jste vy?
Celý život.
Zbláznila ses?
Nedělej to, Elisa. Nedělej to!
Co je to za vůz?
Páni, to nevím, pane. Auto z prádelny?
Ale přijelo mimo plán.
A konečně, vyzývám prezidenta Chruščova, aby zarazil a skoncoval s tímto
tajným, nebezpečným a provokativním ohrožováním světového míru.
Pane?
Sejdeme se na nakládací rampě.
- Co mám dělat, pane? - Sežeňte posily.
Vystupte, pane.
Proboha. Na tohle moc nejsem.
Vystupte z vozu. Nebudu to opakovat.
- Proboha! Nestřílejte, prosím! - Vystupte si!
Bože. Nestřílejte, prosím.
Na co čekáte? Nemáme čas!
Okamžitě vystupte!
Musíte jít! Rychle!
Ženská, budeme se smažit v pekle. Dělej, tlač.
Tlač!
Přísahám, že to nedělám schválně!
Já to prostě s těmahle věcma neumím!
Co to...
Čeká na vás u rampy. Jeďte! Dělejte!
Kdo je to? Myslím, že právě někoho zabil.
Panebože!
Můžeme?
Je nádherný.
To jsem udělal já?
Tyhle věci mi nejdou.
Rychle!
To ne! Ne!
Ne!
Sůl? Jak to myslíš, sůl?
Elisa!
Tady.
Izraelská bombička.
Je cítit hořčík.
Rusové Židy nesnášejí, ale jejich věciček se nemůžou nabažit.
Jak se to sem mohlo dostat?
Falešná identita, překreslená poznávací značka, a tak dále.
A taky posunuli hlavní kameru na rampě, pane.
Nikdo se to nemusí dovědět.
Na hlášení máme 24 hodin.
Já už jsem to hlásil.
Hlásil jste to?
Hned jak se to stalo...
Pane Stricklande...
Co je, Sally?
Generál Hoyt je na telefonu.
Ta věc byl náš pes ve vesmíru, Stricklande.
To víte.
Najdu ho, pane.
Nesmím myslet negativně, pane.
Cítíte se dobře?
Cítím se silný. Najdu ho.
Zvládnete to. Zvládnete to.
Kvůli mně, synku. Kvůli mně.
KANÁL SE VYPOUŠTÍ DO OCEÁNU
ŘÍJEN - LISTOPAD
STŘEDA 10. DÉŠŤ / PŘÍSTAV
Tehdy ho chceš vypustit?
Desátého?
Co když se déšť opozdí?
Co se stane s kanálem?
Bude pršet.
Dobře.
Co je to?
Ukaž mi to. To je pro mě?
JSEM RÁDA, ŽE JSI MŮJ PŘÍTEL
Jo, to je dobrý. Takhle se chovej.
Tvař se, jako bys nic nevěděla.
Pomáhej mi Pánbůh, jestli se mě na něco zeptají.
Neumím lhát.
Pokud nejde o Brewstera.
K udržení manželství je třeba spousty lží.
Všichni zaměstnanci si připraví své doklady a povolenky.
Bože! Co to...
Pozor! Všichni zaměstnanci si připraví své doklady a povolenky.
Dostala jsi nás to pěkný kaše.
Podle mě hledáme skupinu se zvláštním výcvikem, pane.
Myslím, že půjde o nějakou zvláštní jednotku, pane.
Zvláštní jednotka Rudé armády?
Pravděpodobně.
A mají skvělý výcvik.
Byli dobře financovaní, elitní skupina.
Velice výkonní, neohrožení, přesní jako hodinky.
Infiltrace netrvala déle než pět minut, pane.
Podle mého umírněného odhadu se jednalo o jednotku nejméně 10 lidí.
Pán vám posílá ty šaty.
Byl jsi vždycky sám?
Měl jsi někdy někoho?
Víš, co se s tebou stalo? Víš to?
Já to nevím. Nevím, co se stalo se mnou.
Nevím.
Dívám se do zrcadla a jediné, co poznám,
jsou tyhle oči
ve tváři starého muže.
Občas si říkám, že jsem se pro svůj život narodil buď moc brzy nebo moc pozdě.
Možná oba patříme historii.
Bezpečnostní opatření byla zvýšena na maximum.
Připravte si své doklady a povolenky.
Pozor. Bezpečnostní opatření byla zvýšena na maximum.
Tady jsou, pane.
Zeldo, Elisa, pojďte.
Tak.
Zdá se, že jste si píchly před tou událostí.
Ale stejně.
Jestli víte něco o tom, co se zde událo,
je vaší povinností
nahlásit každičkou podrobnost, jakkoli triviální se může zdát.
„Triviální“ znamená nedůležitá.
Neviděla jsem nic neobvyklého.
Ani triviálního.
Víte, bolely mě nohy.
A co vy?
Nic neviděla.
Hoffstetler. Doktor Hoffstetler.
Viděly jste ho vcházet či vycházet z laboratoře?
Vždyť tam pracuje, ne?
Myslím nějak jinak. V jiném ohledu.
Něco triviálního?
Ne, pane.
Co to vlastně dělám? Zpovídám zasraný služky.
Uklízejí hovna.
Utírají chcanky.
Můžete jít. Běžte.
Můžete jí. Vraťte se do práce.
Co jste říkala?
S
E
R
U
Co to říká?
N
A
VÁS
Nezachytila jsem to.
Co říká?
Říká, že děkuje.
Další!
Ať přijdou na scénu.
Neviděl jsem vás včera ani předevčírem.
Nezlob se, Ede, ale trávím teď tolik času v kanceláři.
Carol si myslí, že bych měl trávit večery s ní.
Když budeš trávit večery s ní, kdy tě uvidím?
VĚDCI CHTĚJÍ POSLAT DO VESMÍRU KONĚ
Zbývá už jen jediné.
Přihlásit se.
Ne, ne, ne!
Co to děláš, Charlie? Ukládáš mě?
Chci být doma co nejdřív.
Brewster má poslední dobou špatnou náladu.
Kristepane!
Proč stojíte ve tmě v dámské šatně?
Možná mě sledují a tady nejsou kamery.
Z dobrého důvodu!
Mohl jste přijít v nevhodnou chvíli!
Potřebuju vědět, že je v pořádku.
- Je. - Kdy ho pustíte?
Brzy. Až déšť naplní kanál, který se vypouští do moře.
Kdyby bylo něco třeba.
Pusťte ho brzy.
Co říkala?
Říkala, že jste dobrý člověk, doktore Hoffstetlere.
Jmenuju se Dimitrij.
Těšilo mě.
Hlupko, máš telefon.
Je to důležité.
O mě si starost nedělej.
Jsi zraněný!
Jsem v pořádku.
Krvácíš.
Snědl Pandoru. Nemůže za to.
Je to divoké stvoření. Nemůžeme mu to vyčítat.
Elisa, najdi ho.
Běž. Běž!
Běž!
Ty máš štěstí.
Snažil jsem se vydržet vzhůru.
Ale už nejsem mladík.
Je v pořádku?
Kam jdeš?
Ne, ne.
Dobře. Ne, ne.
S kočkama si nehraj. Ne. Ne.
S kočkama si nehraj.
Nezlobím se.
Páni.
Udělal jsi to, ale to nic. To asi není hygienické.
To stačí.
Zajímavý chlapík.
Všichni zaměstnanci si připraví své doklady a povolenky.
Chtěl jste se mnou mluvit?
Jak jde vyšetřování?
Máme slibnou stopu.
Vážně?
To rád slyším.
Připojil jste se k nám v Galvestonu.
- Ale kde jste byl předtím, Hoffstetlere? - Doktor.
-Co prosím? -Doktor Hoffstetler.
Protokol.
-Ve Wisconsinu. V Madisonu. -Pravda.
Vzdal jste se akademické kariéry.
Kvůli nám.
Předpokládám, že teď nás opustíte.
Jen pokud toho tvora nenajdete.
Co si myslíte vy? Myslíte, že ho najdeme?
Inu, říkal jste, že máte stopu.
Mám.
Ach, Mahlone, tohle je špatné.
Byla jsem vyrovnaná, než jsem tě poznala.
Možná by bylo nejlepší, kdybych tě už neviděla.
Ptá se, jestli mu chceš něco říct.
Jen klid.
To je všechno?
To je hodně.
Na žádnou oslavu nepůjdu.
Proč se usmíváš, zlato?
Nedívej se tak.
Co se stalo?
Co?
Jak?
On má...
Chlapovi nemůžeš věřit,
i když se zdá, že tam dole nic nemá.
Pojďte dál.
Doklady o vašem přeložení
budou již brzy hotové.
Nejdřív se ale chci na něco zeptat.
Ano? Ptejte se.
Nedáte si kousek
bábovky?
Ano, rád.
Ten materiál...
Po té, co jste mu dal injekci,
co jste udělal s tělem?
Zajímalo by mě to.
Provedl jsem pitvu.
Nic poučného.
Jak řekl Lenin:
„Stará ryba mnoho užitku nepřinese.“
Lenin
řekl tohle?
Lenin!
Skvělá bábovka!
Nemáte mléko?
Možná...
Možná
si to nepamatujete přesně.
Očekávejte telefonát.
Nemělo by to dlouho trvat.
Zvonil jsi?
Ahoj, Maynarde! Právě jsem se přihlásil na antropologii.
Budeme se učit v amazonském pralese v Jižní Americe.
Jižní Amerika? Teda Dobie...
To budeš muset ráno hrozně brzo vstávat.
Je to dlouhá cesta.
- Ne, Maynarde, zůstaneme tam. - Vážně?
Ne, ty s námi nejedeš.
Je to želatinový parfait.
Bude ti chutnat.
Tati, můžeme se dívat na Bonanzu?
Je tam příliš násilí.
Víš, co mě napadlo? Co dát dětem š-ť-e-ň-e?
Ty
a já
spolu.
Pojď, zlato, jdeme.
Jdeme pryč.
Co se děje? V sále kape ze stropu voda!
Mám čtyři platící diváky! Nemůžu vracet vstupné!
Asi je to trubka. Zařídím to.
- Zařiďte to, jinak neprodloužím nájem! - Zařídím to.
Elisa!
Dobrý Bože!
Elisa?
Suším si vlasy.
To jsou moje vlasy.
Podívej se na mou ruku. Ta rána.
Jako by tam nikdy nebyla. Podívej.
Říkala jsi, že ho uctívali jako boha.
Je bůh? Já nevím, jestli je bůh.
Snědl kočku, tak nevím.
Ale musíme si ho ještě chvíli nechat.
Chvilku.
Haló?
Převoz
je připraven.
Stejné místo
za 48 hodin.
48 hodin?
48 hodin.
Vaše voda, pane.
A pane, generál Hoyt...
Řekněte mu, že tu nejsem. Zavolám mu.
Nepřepojujte mi ho.
Ne, pane. Je ve vaší kanceláři.
V tomto okamžiku nám jde jen o onen materiál.
Máte ho?
Stále ne, pane.
To je nepřijatelné.
Ano, pane, já vím.
Jak dlouho se známe, pane?
Třináct let. Bitva o Pusanský perimetr.
Ano, pane.
Člověk je věrný,
loajální, celý život funguje dobře.
A je schopný. A očekává...
A má jistá očekávání.
A pak jednou selže. Jednou.
Pouze jednou.
Co to znamená?
Najednou je neschopný?
Kdy může muž přestat dokazovat, že je dobrý?
Že je slušný muž?
Slušný?
Muž by měl mít tolik slušnosti, aby nic nezvoral.
To je jedna věc.
To by bylo velice slušné.
Ostatní slušnost...
Tu vem čert.
Prodáváme ji, ale to je export.
Prodáváme ji, protože ji nemůžeme použít.
Od této chvíle za 36 hodin
bude tato epizoda zapomenuta.
A vy také.
V našem vesmíru bude díra, která bude mít váš obrys.
A vy se přesunete
do alternativního vesmíru.
Do posranýho vesmíru.
Pro civilizaci budete ztracen.
Jako byste se nikdy nenarodil,
nebyl počat,
neexistoval.
Tak seberte veškerou slušnost, synku,
a něco s tím udělejte.
Třicet šest hodin.
Třicet šest hodin. Kurva. To zvládneš.
To zvládneš, jistě. To zvládneš.
Jasný? Jasný?
STŘEDA 10. DÉŠŤ / PŘÍSTAV
Teď tě slyším.
MYŠLENKA NA TENTO DEN ŽIVOT NÁM STÁLE MAŘÍ NAŠE PLÁNY.
Víš, že tě miluju, drahoušku.
Vajíčko.
Pro mé uši je tvůj hlas hudbou.
Když zavřu oči, jsi tak blízko.
Nikdy
nebudeš
vědět...
Celý den na tebe myslím.
Když se mě ptáš, jestli se cítím sama,
můžu ti říct jen jedno:
Nikdy se nedozvíš,
jak moc
tě miluju.
Nikdy se nedozvíš,
jak moc mi na tobě záleží.
I kdybych chtěla,
stejně bych nedokázala skrývat,
jak tě miluju.
Musíš to vědět.
Copak jsem ti to neřekla?
Odešel jsi
a mé srdce odešlo s tebou.
Vyslovuji tvé jméno ve svých modlitbách.
Jestli je jiný způsob,
jak ti dokázat, že tě miluju,
věř, že nevím jak.
Jestli to nevíš teď,
tak se to nikdy nedozvíš.
Elisa?
Co se děje, zlato?
To není dobré.
Zavolám doktoru Hoffstetlerovi.
Zlato, dneska ho musíme pustit.
Vrátím se a pomůžu ti.
Jde ven.
Kurva.
Pane, nezlobte se, že to říkám,
ale nevypadáte dobře.
Držte hubu.
Cítíte to?
Podle mě jsou to vaše prsty.
Jsou černé.
To je on.
Zasranej doktor Sralbota.
Není třeba mluvit sprostě, pane.
Vypadněte z auta.
Beru si ho.
To je moje auto.
Kurva, vypadněte!
Z mého auta?
Mluvím snad turecky?
Lije jako z konve, co?
Dneska žádné heslo?
Ne, ne, soudruhu...
Ne, ne...
Ne, prosím!
Stricklande! Díky Bohu!
Mluvil jste rusky, Bobe!
Jak se jmenujete?
Hoffstetler.
Ne. Nelžete.
Proč taky.
Dostal jste kulku do břicha.
Jste mrtvý.
Potřebuju jména, hodnosti a místo, kde je ta zvláštní jednotka.
Zvláštní jednotka?
Ti, co nám sebrali materiál!
Jsou to levné bonbóny, ale já je miluju.
Miloval jsem je už jako kluk.
Lidi mají rádi vychytanější sladkosti,
s nugátem uvnitř a kdo ví co ještě.
Ale já ne, Bobe.
Mně stačí tohle.
Když jsem nervózní, tak to rozkousám.
Ale většinou
si dám na čas.
Vychutnám si to!
Jména, hodnosti a pozice zásahové jednotky.
Jména a hodnosti! Mluvte!
Žádná jména.
Žádné hodnosti.
Jen tam uklízejí.
Brewstere, připravím ti večeři
a pak musím s něčím pomoct kamarádce.
S čím pomoct?
Pomůžu kamarádce.
Zeldo, dveře.
Taky bys mohl otevřít ty, Brewstere.
Máš to tři kroky a jen tady sedíš.
Bolí mě záda, ženská! Hni sebou!
Tvoje záda? Vždycky tě bojí záda!
Pane Stricklande...
Co tady děláte?
Kdo je to, Zeldo?
Kde je to?
- O čem to mluvíte? - Kam jste to dali?
- O čem to mluvíte? - Zeldo!
Ta věc z laboratoře.
Kde je to?
- Poslyšte... - Sednout!
Je mi líto, pane.
Kdybych něco věděla, jistě bych vám to řekla.
Ten příběh o Samsonovi...
Neřekl jsem vám, jak to skončí.
Filištínští ho mučili a oslepili.
Samson požádal Boha o sílu, kterou potřeboval.
A na poslední chvíli byl zachráněn.
Bůh mu dá zpátky sílu,
naposledy.
A on držel
sloupy chrámu
svými silnými pažemi.
A rozdrtil je.
Celý chrám svrhne na Filištínské.
Zemřel,
ale vezme s sebou všechny ty parchanty.
To je jeho vůle!
Chápete, co z tohoto příběhu vyplývá
pro nás, Dalilo?
Vyplývá z toho, že jestli víte něco, co jste mi neřekla,
řeknete mi to
před tím nebo po tom,
co na naše hlavy
strhnu tento chrám.
Holka něco ukradla z laboratoře.
Ta němá holka.
Slyšel jsem, jak o tom žena telefonuje.
Velice děkuju, pane Fullere, za vaši pomoc.
Co jsi to udělal?
Zeldo.
Musím ji varovat.
Jde po ní.
Nic takovýho neuděláš, ženská.
Co ti na ní záleží?
Porušila zákon.
Drž hubu, Brewstere!
Drž hubu!
Celý roky nemluvíš
a najednou nedokážeš držet hubu!
K čertu s tebou, Brewstere.
Tohle bys nepochopil.
Nepochopil bys to, kdyby ses snažil celý život.
- Haló? - Gilesi, jste to vy?
- Ano. - Dejte mi k telefonu Elisa.
To je Zelda.
Elisa, zlato, zaklepej na telefon, jestli mě slyšíš.
Dobře.
Jde k tobě.
Musíš okamžitě odejít a vzít tu věc s sebou.
Co? Elisa?
Hej! Bacha! Nauč se řídit!
Kruci.
Musíme jít.
Kde jsi?
Kde, kurva, jsi?
STŘEDA 10. DÉŠŤ / PŘÍSTAV
Ty
a já
spolu.
Ne. Beze mě.
Beze mě.
Já neprohrávám.
Já to zvládnu.
Elisa!
Ne.
Kurva!
Ty jsi bůh.
Hele, tady leží člověk.
Podívejte se na něj.
Hej, vy! Zavolejte záchranku!
Kdybych vám o ní řekl, co bych vám řekl?
Že žili šťastně až do smrti?
Věřím, že ano.
Že byli zamilovaní a zamilovaní zůstali?
Jsem si jistý, že je to tak.
Když o ní ale přemýšlím,
o Elise,
napadá mě jen báseň
šeptaná někým zamilovaným před stovkami let.
Nedokážu zachytit tvou siluetu.
Vidím tě všude kolem sebe.
Tvá přítomnost plní mé oči tvou láskou.
V srdci cítím pokoru,
protože jsi všude.
TVÁŘ VODY
Překlad: Kateřina Hámová