Denne film blev skabt af og i samarbejde med individer,
der har kæmpet med spiseforstyrrelser,
og indeholder realistiske fremstillinger, der kan virke voldsomme for nogle seere.
Dr. Branson, ring til 5914.
Det er, som om... hver gang man tænder for tv eller kigger i et blad,
tænker man: "Den kage er så lækker." Som en belønning eller sådan noget.
Så bladrer man og ser en nedtrykt, fed "før"-pige,
som siger: "Jeg hader mig selv."
Så siger en tynd "efter"-pige: "Jeg gik på kur. Nu elsker alle mig."
Hvad med chokoladekagen? Det er, som om de vil drive os til vanvid.
"Det er samfundets skyld."
"Verden er så uretfærdig. Jeg skal dø."
Det hjælper ikke noget at klandre alle.
Lev med det.
Ellen, kan du udtrykke det uden at nedgøre Pennys følelser?
SUT MINE TYNDE KUGLER
So.
Jeg sagde, du ville tabe. Du skylder mig en stang Camel.
MIN SUNDE MAD
Du godeste. Kig lige på dig selv. Dine forældre slår dig ihjel.
Ikke flere ture til Tijuana, Rosa. De har hældt cement i dine læber.
Din mor har givet dig garageværelset.
Er der et værelse i garagen nu?
Hver gang jeg kommer hjem, er huset blevet større.
-Det skulle bruges som kontor til din mor. -Hun er ikke min mor.
JEG ELSKER EN GOD PERLEKÆDE, GØR DU IKKE?
Aftensmad om en halv time!
-Din mor og far spiser ude. -Godt.
-Er det den dating-app igen? -Nej. Hvad?
Du ved, hvad jeg laver. Kom nu.
Ja.
Godt. Gør dig klar.
Er du klar?
280 i svinekødet, 350 i nudlerne
125 i bønnerne, 150 i brødet og 50...
Nej, 75 i smørret.
-Du fik det hele med. Mand. -Ja.
Det er, som om du har kalorie-Aspergers.
Vent med bifaldet.
Godt. Hvor mange kalorier er der i bussemænd?
-Sig ikke det. -Hun ved det vel. Du ved det, ikke?
-Ikke kun bønnerne. Kødet. -Der er ikke mange i snot.
Fem-ti alt efter høsten.
Kødet. I er begge ulækre.
"Kødet."
Du havde engang en krukke med dine bussemænd i.
-Nej. -Jo.
-Det havde du. -Hej! Beklager, vi ikke kunne hente dig.
Arbejde.
Har du fundet dig til rette?
Jack er meget vred på dig. Han er bekymret.
Hvorfor fortæller Jack mig ikke det?
Din far vil hellere have, vi to tager samtalen.
Godt.
Han er ikke ligeglad. Han holder for meget af dig.
Du skulle bare vide det.
Lægen sagde, at du var trodsig og en dårlig indflydelse.
Skal det være sådan nu? Er du stolt af dig selv?
Jeg klarer den.
Jeg skal veje dig.
Du kan bo her, så længe du holder din del af aftalen.
-Vil du bo hos din mor? -Mor bor i Phoenix med Olive.
Netop. Phoenix.
Vi kan sætte dig på en bus i morgen tidlig.
Du godeste.
-Jeg blev forkølet... -Jeg vil ikke høre det. Op på vægten.
-Den står ikke på nul. -Hold så op. Op på vægten.
Gud.
Godt, så.
Vend dig om mod mig.
-Kan du se det? Kan du se, hvad du ligner? -Ja.
Synes du, at det er smukt?
Nej.
Hvad vil du gøre ved det?
Vi kan sgu ikke gøre det her igen. Jeg kan ikke gøre det her igen.
Du har en bil nu, ikke?
Jo.
Hvad?
Du udnytter mig til at forbrænde en pakke Lifesavers.
-Udsigten er bedst fra toppen. -Milde himmel.
Se her. Du siger det ikke til nogen, vel?
-En tatovering af en sommerfugl? -Ja.
Var du stiv?
-Nej. Sommerfugle er klassiske. -De er åndssvage.
Godt. Jeg beklager, at jeg ikke havde din kunstneriske indsigt,
så jeg fik lavet en åndssvag sommerfugl.
Den er køn.
Far og Susan smider mig ud eller sender mig tilbage i behandling.
-Så spis. -Jeg spiser.
Jeg elsker dig jo som en rigtig søster, men du ligner fuldstændig lort.
Når jeg spørger dig om, hvorfor du gør det, giver du mig et tåbeligt ikke-svar.
Jeg er i det mindste en billig date. Det holder længere på tom mave.
Jeg har styr på det.
Der sker ikke noget slemt.
Hvor mange tror du, der er dernede?
To millioner?
Jeg vil vædde på, at en bunke af dem, der snart dør, lige har sagt det samme.
-Det er ikke morgenmad. -Det er kaffe heller ikke. Er far hjemme?
Han havde et tidligt møde.
Du?
Du har et valg.
Der er en sidste specialist, du skal møde.
-Det var svært... -Jeg ringer til mor.
-Jeg bør prøve Phoenix. -Vi talte med din mor i går.
Hun siger, at det er et dårligt tidspunkt.
Men hun sender kram.
SIKKET UTROLIGT ÅR, VI HAR HAFT! FØLER MIG VELSIGNET
HJEMME
I SER VIDUNDERLIGE UD, JUDY!
Du kender mig. Jeg kan lide alle, men din mor er egoistisk.
Tror du, at vi ville blive i The Valley? North Hollywood...
Men... med det her og din og Kellys skole, så har vi ikke råd til mere.
Jeg er heller ikke vild med Westside. Der er aldrig parkeringspladser.
På vores side har vi i det mindste Pier 1, som jeg elsker.
I The Grove har de kun Cost Plus World Market. Det er alt sammen skrammel.
Havde I også svært ved at få en aftale?
-Vi stod på ventelisten i seks måneder. -Seks måneder? Det gik hurtigere for os.
Alle har vel hørt om hans succeser.
Hans metoder er vist ret ukonventionelle.
De er ret radikale.
Men vi har prøvet alt andet. Renfrew, Maudsley.
Maudsley? Hvor modigt. Var det et mareridt?
Det krævede tilvænning.
-Virker det virkelig? -Nej. Jeg er bare tørstig.
Hvor gammel er du?
Din mor sagde, du gik ud af college.
20. Og hun er ikke min mor.
20. Mand. Og du er en slags kunstner, ikke?
Din... Den dame sagde, at du var berømt.
Hun er sindssyg.
Men du havde en skør fan eller sådan noget.
Susan, min stedmor, har et problem med virkeligheden.
Man får et brev, så har man en skør fan.
Hun fik det til at lyde som en stalker.
Ja. Ikke engang det.
Hun sagde, hun tog medicinen, men hun smed den ud af frygt for at tage på af den.
Jeg ved, hun har ret til at afreagere. Hendes mor, Judy, er bipolar lesbisk...
-Det er ikke derfor. -Judy er brudt sammen.
Hun er blevet indlagt.
Ellen ringede engang til os, fordi hendes mor skrev biblen på væggen.
Judy sprang ud, da Ellen var 13.
Barnet er i puberteten, og så får hun pludselig to mødre?
Traumatisk. Det må have noget med vægten...
Det lyder hårdt.
Det nytter ikke noget at lede efter en grund. Det er aldrig så enkelt.
Det siger jeg hele tiden til hendes far. Han klandrer sig selv.
Jeg tror, at det at sende Ellen ud i det virkelige liv ville gavne hende.
Min familie var på bistand og havde intet.
Godt. Tak. Jeg tror, jeg forstår det.
-Du tager mange mavebøjninger. -Ikke særlig mange.
Det var ikke et spørgsmål. Det er sådan, du får blå mærker på rygraden.
Taler din stedmor altid så meget?
Hajer skal svømme, for ellers dør de.
Sådan har hun det med at tale.
Træk vejret dybt.
Slip luften ud.
Igen.
Og en gang til.
-Hvornår har du sidst haft menstruation? -Du godeste.
Det må have været...
For lang tid siden.
Jeg føler mig ikke så usund. Forstår du?
Er det ikke bedre at være tynd? Bliver jeg ikke ældre end de normale?
-Kan du lide det her? Pelsen? -Hvad? Nej. Jeg er ikke...
Lanugo. Din krop prøver at holde dig varm med mere hår,
men det ved du godt, ikke?
Jeg taler med unge som dig hele dagen,
så jeg ved, at I helt generelt er fulde af lort.
Du er ikke tynd. Du skræmmer folk, og du kan vist lide det.
Men en dag vågner du ikke op.
Jeg gider ikke behandle dig, hvis du ikke vil leve.
God tale.
Hvis jeg skal hjælpe dig, skal du gå med til nogle regler.
-Hvad? -Ikke noget med at tale om mad.
Det interesserer mig ikke. Det er kedeligt og hjælper ikke.
Dine forældre må heller ikke tale om det. Du er på egen hånd, forstået?
-Ja. -Du skal indlægges i mindst seks uger.
Jeg behøver ikke indlæggelse.
Så find en anden læge.
-Nå? -Han vil tage imod mig på mandag.
Sagde han det? Tager han imod dig?
BØRNEHOSPITAL
Det er strålende. Hvad sagde han helt nøjagtig?
Kommer far?
Vi fik ikke talt så meget, men han er på vej hjem.
Kommer far?
-Han er på vej, men vi skulle ikke vente. -Han kommer altså ikke.
Hov. Hvad blev der af den søde pige, jeg mødte i Transitions?
-Mexicaneren. -Angel? Hendes mor er fra El Salvador.
Du ved, hvad jeg mener.
I lod til at have et godt forhold. Jeg ville bare...
Det er i orden, hvis du er det.
-Tak, Susan. -Du godeste, mor.
Fordi hendes mor er homo, betyder det ikke...
De kan blive gift nu.
Jeg siger ikke, at du er det, men...
Har du den slags uro, føler du måske, du ikke har lov til at spise.
Æde fisse, mener du.
Er I færdige? Jeg har lavet en særlig dessert.
Ja. Jeg er færdig. Tak.
Beklager, at far ikke kom til din "spring ud som lebbe"-fest.
-Det er noget møg. Jeg tror på det, men... -Nej. Det er i orden.
Gør du en indsats... denne gang?
Denne læge er måske rigtig god. Kan du gøre en indsats denne gang?
SPIS OP, ELLEN!
Er den ikke morsom?
Det er en kage.
Med siruppen og nødderne var det himmelsk.
Livet i dette arktiske klima måles i de korteste øjeblikke med lys...
-Er det her? Er du sikker? -Ja. Dette er adressen.
Hej.
-Det går nok. -Jeg beder dig. Så kan jeg få mine point.
-Hvad hedder du? -Ellen.
Anna. Bulimia nervosa. I højere grad nervosa end bulimia nu.
Det er Kendra.
Værsgo. Velkommen til Threshold. Jeg... Jeg henter Lobo.
Lobo!
Det er... meget rart, hjemligt.
Hej.
-Hej. Hedder du Lobo? -Lucas. Ligesom "mucus".
Men jeg foretrækker "Luke." Lobo er en dame.
-En dame? -En kvinde, en hun.
Raymond Chandler er min muse her.
Min vejleder i L.A.
-Jeg er oprindeligt fra London. -London? Hvor interessant.
Kom du her for dr. Beckham?
Gennem Jersey. Det er en smudsig historie.
-Men han er den bedste, så... -Ellen er fra Los Angeles.
-Hvor interessant. -Ikke rigtig.
Nå... Vi ses i nabolaget, skat.
Du godeste.
Han virkede flink... morsom.
Så er vi her. Ikke noget prangende. Det er Pearl.
Anna er her også, når hun ikke løber rundt.
Vi har normalt seks patienter, men lige nu er der syv med Luke.
-Han bor for enden af gangen. -Jeg kan lide dine bukser.
Tak. Jeg... kan lide dine ponyer.
Tak.
Undskyld.
Det er klamt.
Pigen, der var indlagt det sidste sted, jeg var, havde en slange i maven.
Hun nægtede at tygge.
Jeg tygger.
Jeg skal kigge i den her. Har du knive eller skalpeller med?
-Skærer du dig? -Nej. Jeg er ikke med på den mode.
-Skærer nogle af pigerne i sig selv? -Ja. Vi har mange, der kan det hele her.
-Jeg tager de her. -Det er vitaminer.
Det står der på flasken. Det kan være slankepiller, afføringsmiddel...
Vi har ikke tid til at tjekke det. Vi giver dig vitaminer.
Må jeg bede om din telefon?
Har du andre elektroniske apparater? iPad?
Jeg bruger kun min iPad til at tegne på.
Dr. Beckham siger, du skal tegne på papir indtil videre.
-Mand. Hvad har du sagt til ham? -Jeg forklarede bare situationen.
Godt.
Jeg bør lade dig finde dig til rette, ikke?
Er dr. Beckham her? Jeg vil lige tale med ham.
Han er her kun om morgnen og efter aftensmaden.
Jeg ville fortælle om hendes kneb.
-Vi kender alle knebene. -Derfor er der ingen døre.
De ved, vi ville løbe rundt heroppe, hvis ingen kunne se os.
Det ville være som et anoreksi-OL.
Godt. Ring, hvis du har brug for noget, og... så ses vi snart, ikke?
-Opfør dig pænt. -Godt.
-Ikke for pænt. Ikke perfekt. -Forstået.
Jeg har forstået.
Pearl plejer at vise rundt, men hun ligger i sengen.
Så Luke bliver din guide.
-Ellen, Luke. -Vi har mødt hinanden. Videre.
Dette er, som du kan se, en dagligstue.
-Vi mødes her til "Brok og kamp". -Hvad?
Det er det, vi... jeg kalder vores gruppeterapi.
-Hvad er det med niveauerne? -Det er drakoniske point for god opførsel.
Ligesom da man var lille og havde pligter derhjemme.
Dette er torturkammeret, også kaldet spisestuen.
Jeg havde ikke pligter, for mine forældre var ligeglade.
-Udfører man pligter for at få point? -Blandt andet, ja.
Lobo, sygeplejerskerne eller psykologerne kan give eller tage dem.
Får man point nok, et niveau op.
Så kan man få lov til at forlade huset alene.
Jeg er ved at afgøre, hvad min næste udflugt bliver.
Jeg har hidtil spist på ni af stederne på Jonathan Golds top 100-liste.
Jonathan Gold er min muse.
-Raymond Chandler var din muse lige før. -Jeg ved det. Er det ikke fantastisk?
Ingen kan holde trit med mig.
Videre.
Velkommen til vores nye beboer, Ellen.
-Hej. -Hej, Ellen.
-Hej. -Det her er et tjek sidst på dagen.
Morgenmøderne er mere fokuserede.
Her taler vi bare om vores kampe og sejre og...
...andre problemer, vi har i huset.
Begynd du, Pearl.
Kamp...
Jeg fik slangen i dag, og...
I ved... Det gør ondt.
Nu føler jeg mig...
...varm.
Jeg tænker på, hvor mange kalorier der er i væsken.
-De vil ikke sige det. -1.500.
Jeg slog det op. Jeg har prøvet det et par gange.
Ellen, vi undlader at afbryde. Vi taler ikke om tal og vægt og den slags.
-Undskyld. -1.500?
Hvordan har du det lige nu, Pearl? Det skal nok gå.
Jeg ved det ikke. Bare...
Det er svært at få det bedre.
Du er vel bekymret for, hvordan du skal forbrænde dem,
når alle holder øje med dig?
Hvorfor har du det sådan?
-Fordi jeg... har en afhængighed? -På en måde. Ja.
Når motionen og ritualerne og de cykliske tanker om vægt tager over,
forsvinder alt andet.
At sulte sig selv kan få en til at føle sig euforisk
ligesom en narkoman eller alkoholiker.
Det handler ikke om "tynd nok", vel?
Man kan ikke blive "tynd nok".
Det, man længes efter, er at bedøve det, som man ikke vil føle.
Vi giver jer lang snor her.
Det er skræmmende, men kun I kan beslutte at se, at det er rart at være i live.
-Er du med? -På en måde.
-Jeg forsøger. -Ja. Det gør du.
Tal til mig, bror.
Min sejr var en fantastisk rundvisning og at få et point til,
så jeg kan tage på Guelaguetza, en oaxacansk restaurant,
nummer 26 på Golds top 100.
Den er billig, og det er også i top.
Balletselskaber giver ikke en formue i løn.
-Strålende. Fortæl mig om dine kampe. -Det er svært at sige.
Jeg tænker over min skade og...
...om jeg kan klare mig udenfor, men jeg har et mål. Det er godt.
Du har to mål: Spise oaxacansk og blive rask, så du kan danse igen.
Netop. Målene sprøjter ud af måsen på mig.
Ellen?
Kamp...
At komme her.
At acceptere at komme her.
Så din sejr er måske, at du er her.
Ja. Måske.
Forklarede Luke noget om måltiderne?
Nej. Da vi nåede til det, var han ude i noget musik...
Det der.
Luke.
Spis, hvad du vil.
Hvis du vil have særlig kost, er det i orden. Så køber vi det.
-Ikke andet? -Nej. Du bliver bedømt.
Når du spiser, får du på magisk vis point.
Hvis du bevæger dig hen mod dit mål, ryger du et niveau op.
Hvordan du gør, er op til dig. Ingen forlader bordet under måltidet,
og toilettet er låst i 30 minutter efter. Foregiv ikke at spise,
og kast ikke op i potteplanterne.
-Det lugter og havner ikke på vægten. -Forstået.
-Tak, Lobo. -De nada.
-Godt. Hvem vil bede bordbøn? -Beklager.
-Kære Jesus... -Tag os med i kirke.
Allah, Oprah, My Little Pony, eller hvem din frelser nu end er,
hjælp os med at give vores kroppe det, de har brug for,
for alle menneskerne ved dette bord fortjener at leve.
-Amen. -Bon appétit!
Ja.
For helvede. Det smager så godt. Du godeste.
Pearl?
Du skræmte hende med de 1.500 kalorier...
-Jeg ville ikke... -Det er ikke din skyld. Ingen stress.
-Hvor mange gange har du været indlagt? -Fire.
Seks. Resten af dem aner ikke en disse.
Pearl er ikke kun ked af det med slangen. Hun bliver måske smidt ud.
Mener du det? Hun ser ret syg ud.
Dr. Beck siger, hospitaler er til de syge. Vi er her for at komme os.
-Is er lettest at brække op. -Hvordan ved man, at det hele er ude?
Når ens bræk er gennemsigtig.
Gid jeg kunne brække mig. Jeg kan kun æde.
-Kaster du op? -Jeg prøvede. Det er ikke noget for mig.
Hvad gør du, hvis du ikke brækker dig?
-Det er klamt. -Det siger du ikke.
Dine ponyer vil ikke have, at du græder. Hello Kitty vil heller ikke have det.
Enhjørningen på trappen vil heller ikke have det.
Hej.
-Har du fundet dig til rette? -Ja.
-Hvor er alle de andre? -Må jeg?
Fint nok.
Anna tog i biografen.
Point.
Fedt.
Jeg holder et gruppemøde med din familie i morgen.
Hvis det er produktivt, gør vi det i ny og næ.
Javel.
-Tilmed min mor? -Tilmed mor.
Jeg sagde, det tager længere at køre fra The Valley end at flyve fra Phoenix.
Godt, min ven.
Godt, at du er her.
Det var ikke min hensigt.
Jeg ville ikke have, at mine tegninger skulle gøre det, de gjorde.
-Hvad? -Med Tumblr.
Susan fortalte dig, hvad der skete, og... Det dukker sikkert op.
Godt.
-Jeg gjorde det, lærerne rådede mig til. -Tegne det, du kender?
-Ja. -Jeg forstår dig.
Hold det for dig selv.
Indtil videre, ikke?
Godt.
Godnat.
Jeg sveder. Jeg løb hjem fra biffen.
-Sig det ikke til nogen. -Det er en aftale.
Hvilken film så du?
De viste Shaun of the Dead og Zombieland.
-Er det sandt? -Ja.
Emma Stone er lidt tyk, ikke?
Nej. Hun har store knogler.
Hun er mindst en størrelse 38.
-Nå. Godnat. -Godnat.
-Gensidig aftale om ødelæggelse. -Ja.
Jeg når til 54 i dag, piger.
-Er det op eller ned? -Op. Jeg vejede 40, da jeg kom.
40? Hvor høj er du?
Du er en smuk enhjørning.
-Dig, kaptajn højt humør. Kom. -Godt.
Lad os gøre det.
Megan tager på. Hun er ved at gå amok.
Men det vil hun gerne. Det tror jeg... For barnets skyld.
-Er hun gravid? -Har ingen sagt det til dig?
-Jeg troede end ikke... -Jo.
Det er derfor, Luke kalder hende enhjørning.
Hun fik menstruation en gang og blev gravid med en, hun dårligt kendte.
Jeg vil aldrig have et barn.
Aldrig i livet.
Hvor er du?
Det er sikkert far, ikke?
-Han finder på en undskyldning. -Ja. Irriterende.
-Jeg hørte dem skændes i morges. -Herligt.
Det er bare herligt.
Du godeste.
Mor...
Du ligner et spøgelse.
Det skal nok gå.
Hvorfor?
Mor, det skal nok gå.
Du godeste.
-Ingen far? -Beklager. Arbejde.
Han skal jo forsørge sin familie
og betale hustrubidrag, lægeregninger og...
Jeg er med.
Du forventede næppe så megen østrogenhørm.
Det er rekorden for mødre til en patient.
I skal alle vide, at ingen er her for at blive dømt.
Jeg vil have en fornemmelse af familien.
Indtil for nylig boede Ellen hos os.
Hun flyttede hjem til sin far for 18 måneder siden.
Vi mente, hun burde hele det forhold.
Han går ikke op i, hvem Ellen er,
men kun i, hvem han vil have, hun skal være.
Ellen er kunstner. Hun er meget intelligent og følsom.
Hun ville aldrig læse kinesisk eller noget med computere og den slags.
Tror du, at din far vil have det?
Det ved jeg ikke. Han vil vel bare have, at jeg kan forsørge mig selv.
-Netop. Er det en forbrydelse? -Ingen forbrydelser, vel?
Pointen er, at Ellens far aldrig så, hvem hun var.
-Han smuttede, da hun var lille... -Fordi du gik i seng med din ven.
-Det var ikke derfor. -Nå, ikke?
-Vi skal ikke forsvare vores forhold. -Find på en ny udlægning, Susan.
Hvilken udlægning?
-Det er sandheden. -Jack ville ikke dyrke sex.
-Han vil gerne med mig. To gange om ugen. -Du godeste.
Han forlod hende ikke.
Vi flyttede til Phoenix.
De satte hende på gaden.
Vi havde klaret Ellens sygdom alene i flere år.
Jeg forlod ikke min datter. Jeg elsker hende.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Hun dør lige foran os.
Hvad sker der med dig lige nu?
Jeg beklager...
...at jeg ikke længere er en person. Jeg er et problem.
-Alt er min skyld. -Glem din skyldfølelse.
Skyld hører ikke hjemme her. Tænk kun på, hvordan du vil leve og komme videre,
og hvem du vil være.
Hvad med dig, Kelly? Hvad siger du til alt det her?
Jeg...
Jeg er vel lidt vred.
Jeg forstår det bare ikke rigtig. Jeg tænker: "Spis nu bare."
Det er ikke kun sit eget liv, hun går glip af. Det...
Det er også mit liv. Jeg får ikke lov til at have...
...en søster.
Jeg kigger på fotos fra min studenterfest og den slags...
Jeg tænker: "Det var dengang, Ellen lå på hospitalet."
"Det var dengang, hun besvimede på bussen."
Godt.
Alle mine venner tror, at hun er en særling.
-En, der dræbte en pige. -På grund af bloggen.
-Tumblr. -Det er slemt nok.
Nu vil folk være ligesom hende og ligne hende og gennemgå det samme.
Ingen døde på grund af Ellens kunst. Folk kan dyrke alt som en fetich.
Men det hjalp ikke at være kendt for at sulte sig...
Det er det, jeg mener. Ellen har talent.
Havde I ikke fjernet hendes kunst, havde hun fundet sin stemme.
Ellen fjernede den selv, da den unge dame døde,
fordi det var det rigtige at gøre.
Du er fuld af lort, Susan.
-Hører du efter? -En ung dame døde.
-Nej. -Vi mødes ude i bilen.
Beklager. Vi kan ikke tage dig med os lige nu.
-Vi skal nå et fly. -Godt.
-Ikke? -Godt.
Ellen... Du skal være stærk, ikke?
Beklager, hvis jeg skabte problemer...
Nej. Jeg hader det der...
Nej. Det er... Så siger vi det.
Glem det.
Sikken omgang.
Du skal få det bedre, så du aldrig skal se de mennesker igen.
Hvis du dør...
...så slår jeg dig ihjel.
Godt. Vi ses.
Vi ses.
-Aftensmad. -Jeg bliver heroppe.
Du behøver ikke spise, men alle skal sidde dernede.
-Har du overvejet navne til barnet? -Ikke endnu.
Jeg har en liste over yndlingsnavne, som du må få.
Jeg overvejede et nyt fornavn.
-Hvad med Dean eller Tex? -Når første trimester er overstået.
Vil du nå så langt?
-Luke. -Pas dig selv, Mia.
Det er mellem os anorektikere. Hun ved, hvad jeg mener.
Jeg ved det ikke. Jeg er rædselsslagen. Det føles bare... ude af kontrol.
Men det er ligesom et mirakel, ikke?
Jeg troede ikke, at noget virkede dernede. Så måske...
...er det meningen, jeg skal have det.
Og jeg vil gerne.
Jeg vil gerne tænke på noget andet end mig selv.
Amen, søster.
-Vi bør holde en babyfest. -Nej. Det bringer uheld.
-En fest ville være så nuttet. -Ja... Nej.
Godt. Fint. Måske. Hvis jeg når forbi 12. uge.
Vi hjælper dig. Hver eneste bid, du tager, fodrer miraklet.
Ræk mig kartoflerne.
Er du sikker?
-Jeg ved det ikke... -De er her.
-Mirakelkartofler. -Mirakelkartofler.
-Det kan jeg lide. -De smager godt.
-Hvad med den nye? Hvordan har du det? -Jeg er færdig.
-Hvad skete der? -Hun havde familieterapi i dag.
Det giver mening.
-Hej. Jeg gik glip af aftensmaden. -Jeg fandt dit bræklager.
Holder du mund, får du nogle afføringspiller.
-Jeg bruger ikke... -Jeg ved, du vil have dem.
-Tror du ikke, at jeg har set det, du gør? -Hvad gør jeg?
Du sørger for, at din arm ikke bliver større end en dollarmønt?
Ja, ja da.
Cigaret til aftensmad.
-Det får du ikke point for. -Det der gider jeg ikke.
Godt, så.
Hvem fanden har gjort dig til hønemor her? Du går rundt, som om du har tjek på det.
Hvis du er så fikset, hvorfor tager du så ikke hjem til New Jersey eller London?
Jeg tager hjem, når min BMI nærmer sig min alder.
Men lige nu vil jeg hellere hjælpe andre end have ondt af mig selv.
Du aner ikke, hvad jeg føler.
-Det har du ret i. -Vil du hjælpe folk?
Er du en læge nu?
-Er du stolt af dig selv? -Ja, det er jeg faktisk.
Det går den rigtige vej. Beklager, hvis det skræmmer dig.
Men folk tager faktisk hjem og har et liv. Tilmed dem med åndssvage familier.
Ja. Der kommer den tåbelige undskyldning igen, ikke?
-Kom ind. -Hej.
-Vær ikke så tilfreds med dig selv.
Og jeg troede, at jeg var i forsvarsposition.
Men så kom jeg...
-Du har været her i et stykke tid. -Seks måneder.
-Er det dig? -Svært at tro på. Jeg ved det.
Jeg mente ikke... Jeg kan se, at det er dig. Utroligt.
Ved du, hvordan det er at være 19 og føle, at man har toppet?
Som en lettelse.
Nej. Jeg elskede det.
Jeg kunne presse det og presse det. Så gik jeg i stykker og gik amok.
Men knæet er i bedring, og balletchefen siger,
at der er plads til mig, når jeg får styr på det, så...
Det er min tegning.
Ja.
Jeg printede den fra din Tumblr for et års tid siden.
Derfor opførte jeg mig så dumt, da du kom.
-Du er min... -Muse?
Hold bøtte.
Jeg forsøgte at være yderst charmerende for at få dig til at synes om mig.
-Du overdrev. -Det er jeg bevidst om.
Det skal siges, at jeg har kørt på tom tank så længe,
at når jeg spiser nu, så får jeg en vanvittig mængde energi.
-Derfor er du så sær. -Jeg er altid sær. Derfor er jeg...
Selvhævdende.
Hvordan gør du det? Spiser. Jeg mener...
Jeg ser dig, og det er bare... Jeg...
Jeg går i panik bare af at tænke på det. Som om verden falder fra hinanden.
Sådan har jeg det også, men man skal mærke frygten og gøre det alligevel.
Frygter du ikke, at du ikke kan holde op? At du...
At jeg ender som en af dem, der skal løftes ud af sin seng med en kran?
Jo, men dr. Beck siger, at det ikke sker....
-Det skal han jo sige. -Men han er ærlig nok.
Og jeg vil ikke lyve. Jeg er skidesulten.
Jeg er sulten for to år.
Når jeg ikke kan sove, tegner jeg mad.
Nå? Hvad for eksempel?
-Ved du, hvad en Goo Goo Cluster er? -Du godeste.
Ja. Den bedste chokoladebar nogen sinde.
Jordnødde-, skumherlighed.
Der er 240 kalorier i. 110 er fedt.
Kalorie-Aspergers.
Måske.
Mit sidste måltid ville være en hel kasse.
Hvordan ville du spise dem? Vis mig det.
Det kunne du lide.
-Nå. Jeg må hellere... -Godt. Ja.
-Ses vi i morgen? -Hvor skulle jeg ellers være?
Godnat.
Episk.
Hop op på den.
-Medmindre du vil se væk. -Nej. Det er fint.
Jeg har ikke syet sten i mine trusser, hvis du tror det.
Det gør jeg ikke.
Hop ned igen.
Mand. Det er slemt.
Ved du, hvad kroppen forbrænder, når fedtet er væk? Muskler. Organvæv.
Du flapper snart rundt som en benløs fisk.
Tak for det. Du skræmte mig lige rask.
Anna, så er det din tur.
Jeg vil have en babydrage.
Megan?
-Hvad synes du? -Det er fint.
-Synes du det? -Ja.
Så laver jeg den færdig.
Jeg bad hende om at lade være.
Kan du mærke noget?
Ikke endnu.
Jeg syntes om det, du sagde... om at tænke mere på en anden.
Ja.
Det er det, det der med at være mor bør handle om... ikke?
-Man sætter barnet i første række. -Ja.
Det er ikke, som om jeg ved, hvad jeg taler om, men...
Nej. Det tror jeg nu, at du gør.
-Du bliver en god mor. -Tak.
-Godaften, mine damer. -Godaften, Luke.
Hvad...? Hvad...? Hvad er det for en lyd?
Kan I høre det? Hvor sært. Det er, som om...
Du ved, du vil have den.
Godt. Gør det ikke til noget seksuelt.
Det er seksuelt. Lad ikke, som om det ikke er det.
Er du klar?
Der er den.
-Jeg... kan ikke. -Du kan.
Tyg, slug... Verden imploderer ikke. Jeg lover det.
Kom så. Gør det.
Gør det.
-Du godeste. -Ja, ikke?
-Rør ved den. -Vi kan høre dig, din særling.
-Ja, særling. Hold op med at være så klam. -En lille smule. Få den på dig.
Kom så. Få den på dig.
Ikke? Godt.
Nu... En lille bid... for min skyld.
For din skyld? Jeg kunne ikke lide dig indtil for fem minutter siden...
-Du bør måske ikke... -Du kan lide mig.
-Ti stille.
Hun kan lide mig.
-Pas hellere på. -Hun kan lide mig.
Du kan lide mig. Tag en bid.
-Kom nu. Snup en lille bid. -Jeg mener det. Skrid!
Helt ærligt...
Din kryster.
I morgen... tager du en bid.
Han fik mig til at røre ved det.
-Han er så sær. -Han er total sær nogle gange.
Jeg tror, barnet bevægede sig. Lugt til den. Gør det.
-Ser nogen denne film? -Vi er ligeglade med drager.
Hvordan går det efter familiemødet?
Sådan er det altid, når de er samlet.
-Minus din far. -Som sagt.
Men jeg har det ikke så skidt, som jeg forventede.
Hvorfor mon?
Jeg lærer husets beboere at kende. Nogle af dem klare sig vist fint.
-Det håber jeg. -Nej. De klarer sig rigtig fint.
Som om de får et liv og bliver halvinteressante mennesker.
Sagde du lige noget tilnærmelsesvis optimistisk?
Jeg sagde "halv"...
Men... ja.
-Familien... -Må jeg være ærlig?
Jeg har talt om min far. Alle familieemnerne.
Jeg har problemer. Så siger vi det.
At tale hjælper ikke.
Jeg tror, du har ret.
-Mener du det? -Jeg skal bare bruge nogle fakta.
Og vi holder ikke familiemøder igen. Det virkede ikke her.
Sikken røvtur.
-Det var det, min søster sagde. -Hun er fin.
-Ja. Vi har et godt forhold. -Det kunne jeg se.
Hun var den eneste, der ikke kun tænkte på sig selv.
Ja.
Lad mig være ærlig over for dig.
-Jeg er ikke vild med dit navn. -Hvad?
"Ellen" klæder dig ikke. Det er gammeldags.
-Jeg har aldrig syntes om det. -Så ændr det.
Jeg kan ikke bare ændre det.
-Det kan jeg ikke, vel? -Bed folk om at kalde dig noget andet.
Skal det være lovligt, kan du udfylde en formular online på ti minutter.
Jeg tænkte på "Ellie".
Det dur ikke. Nej.
Hvad med...
..."Eli"?
Kald mig "Eli".
-Har du fået din iPad? -Ja.
Verden åbner sig på de mest uventede måder, når man tager på.
-Eli? -Ja.
Bare du ikke også er homo.
Hankønnet kan ikke klare en kvalitetsafhopning til.
-Bestemt ikke homo. -Gudskelov.
Nej. "Eli" er...
...mit nye navn.
Ellen... Eli...
Jeg kan lide det. Det er meget... George Sand.
Du er fortryllende. Er du klar over det, Eli?
Så jeg inviterer officielt Eli med til min middag ude af huset i morgen.
-Jeg kan vælge, hvem jeg vil have med. -Jeg er ikke restaurantklar, men tak.
Du kan vælge. Stedet behøver ikke engang stå på Golds top 100-liste.
-Nej. Tag en med, der bider og tygger. -Vi kan gå derhen.
Hele vejen til Hollywood eller hvor som helst, og... du skal ikke spise.
Må jeg løbe?
Jeg løber ikke, din psyko. Mit knæ, ikke?
Kan du gå hurtigt?
Det er ligegyldigt, hvor hurtigt man går. Man forbrænder lige mange kalorier.
Pis med dig.
-Tager du lidt af farten? -Jeg går ikke engang så hurtigt.
Jeg vil bede om en nummer 12 med ris og forårsrulle.
Tom Tum Kai suppe, tak.
-Der følger en forret med. -Hun vil også have en nummer 12.
-Nej. -Jo.
-Nej. -En nummer 12 til med forårsrulle.
-At drikke? -To Tsingtao.
ID?
Jeg vil ikke gøre det pinligt for dig...
Men vi kommer fra hospicet. Vi har kræft.
-Beklager. Jeg skal se ID. -Det er... vores første date.
Det bliver måske vores sidste date. Jeg vil...
Det skulle bare være noget særligt.
Mange tak.
Vi kan vælge en ny sygdom til hver restaurant.
-Du er syg. Det er vi faktisk begge. -Ja.
Jeg har hældt dem op i de her, så ingen stiller spørgsmål.
-Tak. Mange tak. -Ja.
Du er...
Er du...?
Den er helt galt med dig.
-Bid. -Jeg kan ikke lide forårsruller.
Hvem kan ikke det?
Tyg og spyt, hvis du vil, men du ser tyndere ud.
-Hvis jeg smager på den, holder du så op? -Hvis du smager på det hele.
Ja. Så godt. Ja.
Ikke? Det smager godt, ikke?
Slug den forårsrulle.
Du godeste. Det var vel nok et smukt syn.
-Det var frækt. -Det var planen.
Jeg kunne trække patientarmbåndet op under armhulen
og gemme det under min T-shirt og bare gå forbi sygeplejerskerne og ud.
-Hvor skulle du hen? -På stranden?
Jeg vidste det end ikke.
Jeg joggede på Wilshire Boulevard.
Jeg lignede en galning.
Jeg joggede ved lyskurven... og så kommer min mor kørende.
-Hun var på vej hen på hospitalet. -Du godeste.
Kan du ikke lide det?
Jo. Det kan jeg. Det er bare...
Hun... Hun får bare kvalme på grund af...
...kemoterapien.
Det smager rigtig godt, og øllen hjælper.
-Jeg henter en til... På husets regning. -Tak.
-Ja. -Du godeste.
-På husets regning. -Vi ryger i helvede.
Ja.
-Forsøgte han at kysse dig? -Er han overhovedet til piger?
Nej.
Jeg ved det ikke.
Jeg prøver at forstå, hvorfor hun må gå ud, når hun kun er på niveau to.
-Det var Lukes aften. -Ja, men Ellen tog med.
Det er "Eli" nu.
Du får det måske bedre af at vide, at dr. Beck har planlagt en udflugt.
-Det er vel ikke Holocaust Museum? -Nej.
Min mor tog mig med for at give mig dårlig samvittighed over at sulte.
Det er i orden. Vi er jøder.
Mand, dr. Beck. Forsøger du at gøre mig hetero?
Det er et andet program.
-Hej, alle sammen. -Hej.
Jeg skulle trække i nogle tråde for at få os ind, så I skal opføre jer ordentligt.
-Hvorhen? Jeg kan ikke klare det. -Fortæl os det.
Fortæl os det!
-Jeg kan ikke lide det her. -Jeg får Holocaust-vibrationer, doc.
-Det skal nok gå. Jeg lover det. -Jeg tror ikke på dig.
Hvad er det her?
Kunst.
Fortæl mig, hvorfor vi er her.
Fordi vi er i live.
Godt svar.
Værsgo.
Du ryster som en chihuahua.
Jeg ved, hvad det er, du prøver på.
Livet er smukt og alt det der... lort.
Hvorfor gør det dig ked af det?
Fordi det er det.
Jeg mener... Jeg ved, at det kan være det, men jeg... Jeg kan ikke holde op.
Og jeg ved end ikke hvorfor. Jeg kan bare ikke.
Ja. Det er pis og papir.
Den stemme, der siger, du ikke kan.
Hver gang du hører den, skal du sige "rend mig".
-Rend mig, stemme. -Ja. Rend mig!
Rend mig, stemme!
Rend mig!
Ja!
-Ja! -Rend mig.
-Det siger de altid. -Jeg ved det.
-Hvad...? -Jeg tager blåbær.
Jeg sagde ikke...
Prøv at undlade at se så selvtilfreds ud.
"Cassidy." Det er hendes navn.
Det er en pige, og i dag fylder hun 12 uger og en dag.
Du godeste!
Kan vi holde babyfest nu?
Ja, men I må ikke gå amok med det, vel?
-Godt. Du skal ikke... -Hun sætter ponyer op alle vegne.
DET ER EN PIGE
Fantastisk.
Det er en fræk enhjørning.
Tænk, at du tegnede den til hende.
-Det var så lidt. -Det er flot.
Jeg elsker jer og tak. Skål.
-Det er skørt. -Det er så højt, at jeg bliver bange.
-15 meter op. -Så er det nu.
-Så er det din tur. -Jeg må hellere lade være.
-Forbandede knæ. -Det knæ.
Ja.
Undskyld.
Pillede nogen ved dig som barn eller hvad?
-Det er typisk for anorektikere. -Nej.
Ikke rigtig.
Lad os tale om det "rigtig".
Det normale lort.
Så snart man får bryster, starter jagtsæsonen.
I fyre er ret klamme i den retning.
Vi kunne have bedre manerer og ikke gnubbe op ad jer på bussen.
Busgnubberi...
...brystklemmeri... klam snak... nat-stalking...
I er bare en flok omvandrende huller, som mænd kan kneppe.
Ja. Det er det, jeg siger.
Så, har du... gjort det?
Eller... var det bare for frastødende?
Alt for frastødende.
Har du nogen sinde fået orgasme?
-Du godeste. Personligt. -Beklager. Du behøver ikke svare.
Det er anderledes for fyre. Det er meget anderledes.
Der er den... Nikker ad en.
Den nikker i håb om at blive overmandet.
-Det... Det er for mange oplysninger. -Ikke lige nu, men det kan det blive.
Jeg vil bare...
-Godt. -Jeg...
Jeg skal gennemføre min forskning, og du...
...har behov for at blive berørt af nogen, der rent faktisk holder af dig.
Luke...
Jeg er ved at blive forelsket i dig.
-Du godeste. Luke, mener du det? Jeg... -Jeg beklager.
-Det er bare... -Nej. Du har ret...
Det er ligesom at banke to sække knogler mod hinanden.
-Vi bør gå ind igen. -Hør! Hvad fanden?
Hvad fanden hvad?
Du beslutter, at det er et fysisk forhold, så kommer det bag på mig,
og nu vil du surmule, som om det var min skyld?
Beklager. Det var en dårlig ide.
Hvis du nu vidste, at jeg ville have noget anderledes...
Bliver du forelsket i mig?
Godt. Undskyld. Jeg ville ikke slippe Kraken løs.
-Jeg har kendt dig i tre uger. -Jeg har kendt dig i to år.
-Dine tegninger. Måden, du ser ting på... -Nå? Godt.
En anorektisk pige så mine ting på Tumblr og synes i den grad om måden, jeg så ting,
at da hun skar sine håndled over, så efterlod hun afskedssedlen til mig.
Og hendes forældre gjorde hvad?
De sendte fotos til mig... så jeg kunne forstå, hvad jeg havde gjort.
Folk siger, at de elsker en... men det, de mener, er,
at de elsker, hvordan det at elske en får dem til at få det med sig selv.
Eller også elsker de det, som de kan tage fra en.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal tage fat. Der er alt muligt galt der.
Jeg er færdig.
Godt. Du vinder. Forstået. Du er mørkets dronning.
Hør, kom nu!
-Megan! -Megan?
Megan, det er Luke. Luk mig ind.
Jeg troede, jeg var på den sikre side.
Jeg ved det.
Det skal nok gå.
Jeg er ked af det.
Venner. Gå tilbage i seng.
Kan man presse et barn ud ved at kaste op for hårdt?
Ja. Det er nøjagtig sådan, det foregår. Du lyder som en idiot.
Godmorgen.
-Godmorgen. -Hej.
Hvordan har Megan det?
Hun er på hospitalet. Hun har det fint nu... fysisk.
Hun er ikke sikker på, hun vil komme tilbage.
Det forstår jeg godt.
Må vi besøge hende?
Ikke endnu, men hun får nok behov for det om et par dage.
Jeg vil hjem.
Det vil jeg tro.
Hør her. Der kan sagtens ske noget slemt. Det er ikke noget, I kan styre.
Det, I kan styre, er, hvordan I tackler det.
Kan du læse det her?
-Skal jeg? -Nej.
Godt.
"Mod" af Anne Sexton.
"Det er i de små detaljer, at vi ser det.
Barnets første skridt, så forbavsende som et jordskælv.
Første gang, du kørte på en cykel, vaklede hen ad fortovet.
Første endefuld, da dit hjerte tog på en rejse helt alene.
Da de kaldte dig 'pivskid' eller 'fattig' eller 'fed' eller 'skør'
og forvandlede dig til en fremmed.
Du drak deres syre og gemte den."
"Senere, hvis du mødte døden ved bomber eller kugler...
Du gjorde det ikke med et flag.
Du gjorde det med en hat til at dække dit hjerte.
Du famlede ikke med svagheden i dig, selvom den var der.
Dit mod var et lille stykke kul, som du blev ved med at sluge."
Megan besluttede at tage hjem.
Vil nogen tale om det?
Det var hendes skyld.
Hun brækkede sig.
Jeg tror, at Megan ville have barnet.
Det tror jeg virkelig.
-Vi burde ikke have holdt babyfesten. -Nej. Det var ikke det.
Eli, du og Luke fandt hende.
Det må have været hårdt.
Barnet ville aldrig have klaret den.
-Hvor er Luke egentlig? -Hos lægen. På grund af sit knæ.
Eli?
Eli.
Hvad sker der med dig?
Ikke noget.
Lobo siger, at du er en dag fra at få slangen.
Du har gjort fremskridt, men kan ikke blive her, hvis du taber dig mere.
Det er bare så sært, at du ved alting om mig...
...og at jeg ikke ved noget om dig.
Godt. Hvad vil du vide?
-Har du en kone? -Nej.
-Har du børn? -Nej.
Hvad er der så galt med dig?
Den korte udgave. Mit arbejde.
Det kræver al min tid, og det er sådan, jeg kan lide at have det.
Kvinder vil tilbringe tid med fyre, de dater.
Det lyder, som om du undgår intime forhold.
Ja. Det gør det vel.
Lobo har fortalt mig, at du og Luke ikke taler sammen.
I havde vist gang i noget godt.
Så siger vi det. Han er total bøsse.
Det ville være lettere, ikke? Så kunne du afskrive ham.
-Taler han om mig? -Det må jeg ikke svare på.
Jeg kan bare ikke se pointen.
I hvad?
Der er ikke nogen pointe.
Det store billede får vi aldrig indsigt i.
Hvorfor Megan mistede barnet? Hvorfor den pige tog sit eget liv?
-Du beroliger mig ikke. -Jeg kan ikke berolige dig.
Din forestilling om, at man kan føle sig tryg...
Den er barnlig og fej.
Den hindrer dig i at opleve noget. Også noget godt.
Og jeg har det ikke skidt nok allerede?
Jeg ved, at jeg er langt ude, men du skal lære mig ikke at være det.
Du ved, hvad du skal gøre.
Hold op med at vente på, at livet skal være let, og at nogen skal redde dig.
Du behøver ikke endnu en, der lyver for dig.
Verden går ikke op i en højere enhed, men du er ukuelig.
Se nogle kendsgerninger i øjnene, så kan du få et utroligt liv.
Er det dine visdomsord?
Få nogle nosser?
Det er en kort måde at sige det på. Ja.
Utroligt.
Rend mig.
-Hvad sker der? -Beck er langt ude. Vidste du det?
Vi køber lortet, men ingen får det bedre.
-Det er ikke sandt. -Nå, ikke? Megan er på den.
Anna har en brækkiste under sin seng.
Du lever i et forpulet ponyland.
Jeg får snart slangen, og han er ligeglad.
Lort.
Jeg skal opereres igen. Det er slut med mig og den hæderkronede Jersey Ballet.
Mener du det?
Ja. Kom nu. Smid tasken. Lad os snuppe en kræftøl.
Det kan jeg ikke. Jeg er gået.
Hørte du, hvad jeg sagde?
Jeg er færdig. Og du smutter?
Jeg kan ikke.
Mon jeg ikke havde gættet, at mit knæ var færdigt?
Jeg afskriver det eneste, der lader mig føle noget, og du er det næste for mig.
Jeg ved, at det ikke er en plan. Den er i hvert fald ikke god.
Men jeg har brug for dig, Eli.
Godt. Tak, farvel.
-Tak. -Selv tak.
Der er ingen pointe.
Den pige tog sit eget liv.
Du ligner et spøgelse.
Hvis du dør...
...så slår jeg dig ihjel.
Er alt i orden?
Jeg... Jeg rejste mig bare for hurtigt op.
Du skal spise noget.
Jeg har det fint, men tak. Jeg har bare brug for at komme hjem.
Hvilken slags sted er det her, hvor en patient bare kan gå?
Problemet for mange af de unge er, at vi ikke lader dem ramme bunden.
Det er for hårdt at se på, men for Eli er bunden afgørende.
Hvordan kan du være endnu mindre? Hvad har den læge gjort ved dig?
Hej, mor.
-Er det alt, hvad du har? -Ja.
Godt. Alle venter på dig.
-Alle? -Hestene. De er meget søde dyr.
-Olive og jeg var bekymrede for den læge. -Han var overlegen.
-Et gudekompleks. Afvisende. -Og Susan...
-Han lod hende angribe os. -Han ville bare have ærlighed.
Den kvinde har aldrig ytret et ærligt ord i sit liv.
-Jeg forstår, at din far ikke tager hjem. -Hun fik mig ind i det hus.
Se, hvad resultatet blev.
Og hvordan talte hun lige om din mors sammenbrud?
De forvandlede mig. Alle burde opleve flere sammenbrud.
Sådan havde du det ikke, da du oplevede dem.
Dr. Beckham ringede tidligere. Han mente, du ville dukke op.
-Hvad sagde han? -At du havde besluttet at rejse.
Han ville vide, du klarede den.
En fyr ville tale med dig. Luke?
Er han en særlig fyr?
Det ved jeg ikke. Han...
Han er min ven på en måde...
Det gik helt galt.
I morgen vil Olive have dig til at arbejde med Freya.
Hesten?
Olive er vokset herude. Du vil takke mig.
Er det ikke ligesom en konflikt? At hun giver mig terapi?
Freya gør alt arbejdet. Jeg er bare et medium.
Ja. Hun er kun et medium.
Der er ingen el, men der er ikke så koldt. Du skal nok klare den.
-Du sover alligevel. -Ja. Jeg er træt.
Der er en natpotte her. Så hvis du har brug for den...
-Det er bedre end at vælte rundt i mørket. -Fint.
-Betaler folk for at sove her? -Her er rustikt. De elsker det.
-Ellen... -"Eli".
-Din oldemor hed "Ellen". -Hun syntes sikkert heller ikke om det.
Hør her. Jeg fik en forudanelse, inden du kom.
-Er det sandt? -Du var spæd.
Jeg holdt ikke nok om dig. Jeg knyttede mig ikke til dig.
Det er sandt. Jeg havde ikke hørt om fødselsdepression.
-Jeg tror ikke, at det er det. -Nå, men alligevel...
Jeg talte med Jean Williamson om det. Kan du huske hende?
-Præsten? -Nej. Hun skrev Lysets rene vej.
Hun er interesseret i Olives arbejde
og har været... en stor trøst for mig angående din sygdom.
Og hun...
...mener, at det ville være helbredende for os begge,
hvis du lod mig made dig.
-Det er rismælk. Jeg har selv lavet den. -Som en baby?
Som en mor og et barn.
Jeg kan holde om dig og vugge dig, og du kan falde i søvn.
Jeg ved nu ikke...
Nej. Jeg ved det. Jeg ved, at det er sært.
Men...
Da hun sagde det, følte jeg, at det var det, vi havde brug for.
Må jeg overveje det?
Ja. Fint.
Der er...
...ikke meget tilbage af dig at tabe. Det ved du godt.
-Det understregede dr. Beckham. -Jeg ved det.
Han sagde, at det var din beslutning, om du kom tilbage eller ej.
Men jeg kunne høre, at han frygtede, at du ville dø.
Ellen, mit... mit barn. Jeg...
Jeg ved det godt. Undskyld.
Og...
Jeg vil bare have, du skal vide...
Jeg accepterer det, hvis...
Hvis du vil dø, så accepterer jeg det nu.
Jeg accepterer det, men... jeg elsker dig.
Jeg kan ikke blive ved med at kæmpe mod dig.
Ja.
Godt.
-Mor? -Ja?
Vær sød at made mig.
Ja.
Godt.
Kan du holde den her? Et øjeblik.
Godt. Må jeg sætte dine fødder ned på jorden?
Godt. Sidder du godt?
Godt.
-Klar? Godt. -Ja.
Sov sødt, lille barn
Sig ej et ord
Du får en sangfugl af din mor
Synger den fugl slet ingenting
Får du af mor en gylden ring
Synes du ikke om ringen måske
Får du et spejl af din mor, skal du se
Godt.
Vi skal have dig ud af solen. Du er ved at stege.
Der er et træ.
Du skal bare vide...
...jeg accepterer det.
-Jeg kan bare ikke se pointen. -Der er ikke nogen pointe.
Gør du en indsats denne gang?
Ikke for godt. Ikke perfekt.
Smukt.
Jeg får ikke lov til at have en søster.
Du er fortryllende. Er du klar over det?
Nej.
Lort.
Hej.
Nu skal du kigge.
Du godeste. Er det mig?
Det er mig.
Dit mod er et lille stykke kul, som du bliver ved med at sluge.
Ikke død.
Jeg skal nok klare den.
Gør du det her igen, giver jeg dig en knytnæve i din vagina.
-Er du sikker? -Ja.
Godt.