EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Är du ledsen för att jag ska åka?
Du har sett ledsen ut sen igår. Vad är det?
Inget.
Vill du inte stanna med pappa?
Nej, det är bara…
Mamma, är vi helt vita?
Vad menar du?
Har vi några förfäder som inte var vita?
-Jag är inte helt säker, men antagligen. -Vi läser om slaveri nu.
Vita var slavhandlare, mamma. Slaveri var så hemskt.
Ja, det var verkligen hemskt.
Och det var vi som var de elaka vita som gjorde det.
Våra förfäder.
De skilde på familjer, sålde barn, slog dem med piskor.
Hör här Albert. Våra förfäder odlade kål utanför Saint-Malo i Bretagne.
På pappas sida i Auvergne, var de mestadels fårbönder.
Vi har inga förfäder som var slavhandlare.
Är det sant?
Frankrike var en kolonialstat, och det är inte bra…
Mina kompisar i skolan, då?
Är deras förfäder slavhandlare?
Jag vet inte vad de hade för förfäder,
men våra handlade bara med kål och ost.
Är vi rika, mamma?
Rika? Ja, vi har det bra. Du behöver inte oroa dig för något.
John och Paul kom från fattiga familjer.
Barn till rika lyckas inte lika bra.
Vi är inte så rika, för om jag blir av med jobbet så förlorar vi allt.
-Huset också? -Ja, huset också.
God natt, mamma.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Minns du den där vackra lilla gröna grodan som du gjorde till mina ringar?
Jag tittade på den i morse
och tänkte att du kanske kunde göra nåt mer sånt åt mig.
Därför är det en så bra idé att ha ditt kalas på Keramikhörnan.
Ni sa ja till paintball, för i år är det faktiskt min födelsedag.
Jag hatar att vara född på skottdagen. Det är orättvist.
Jag vill inte göra dig ledsen.
Jag är bara inte säker på att alla föräldrar skulle låta sina barn gå.
-Alla mina vänner såg fram emot det. -Okej.
Jag förstår bara inte varför du gillar att skjuta, Orion.
Det är ett spel. Jag är rädd för riktiga vapen.
Vi kan åka till Krukmakerihörnan i helgen, så gör jag något åt dig.
-Okej? -Ja.
Då säger vi så.
Okej. Nu får du försöka sova, azizam.
Så…
Tror du att pappa kommer hem och bor med oss igen snart?
Jag vet inte, gubben.
Men du behöver inte vara ledsen.
Du har ju mig. Vi har varandra.
Det är sanningen.
Ibland önskar jag att vi kunde bo i en liten håla, som kaniner gör.
Jag älskar kaniner.
Så här.
Vad mysigt.
-Kan vi bo i en håla med Sir Gaga? -Ja, men bara han får komma in.
Gumman, förlåt. Jag somnade.
Jag ska laga middag. Vad är ni sugna på?
Klockan är tio. Jag lagade makaroner och lade Kai.
-Vad gulligt av dig. Tack. -Han är duktig.
Ni är jätteduktiga allihopa. Var är din bror?
Han har varit på toa i 20 minuter. Jag vet inte varför.
-Oliver? -Får jag bajsa ifred?
-Oliver? -Låt mig vara.
Nej, man bajsar inte klockan 22. Gå och lägg dig.
-Herregud. -Gå och lägg dig.
AVSNITT 11 DET SOM KOMMER SEN
-Måste du vara borta i två dagar? -Ja.
Imorgon är radiogrejen, och i dag sak vi fota.
Glöm inte att använda handsprit och rengör spännet på bältet på planet.
-Rör inte ansiktet. Det är jätteviktigt. -Överdriver du inte nu?
Nej, inte alls. Det är många fall i San Francisco nu.
-Jag pratade med en expert. -En expert?
-Ja. Det här är bara början. -Mamma, kolla!
Kolla vilken stor kråka.
Det är ingen kråka, det är en örn.
Nej, Martin, den är ju svart. Det är en kråka.
Nej, det är en örn, inte en kråka.
Det är svårt att se i det här ljuset.
Jag tyckte att det var en kråka.
Är du blind eller? Det är helt klart en örn.
-Ja, du kanske har rätt. -Ja, det är klart.
Det är väl en örn, då.
Såg ni den där stora kråkan? Helt otroligt.
Här kommer bilen. Då ska jag åka.
-Hej då. -Jag älskar dig, mamma.
-Kom ihåg att tvätta händerna. -Ja.
-Jag älskar dig, mamma. -Hej då.
RISKER MED PAINTBALL FÖR BARN
RISKER MED PAINTBALL
OM DET INTE GÅR ATT UNDVIKA ATT SPELA PAINTBALL,
FÖRSÖK ATT SE TILL ATT DITT BARN ÅKER UT TIDIGT I SPELET.
Det var min man ni ville att jag skulle spionera på.
Jag trodde att jag jobbade med ett stort mattspioneri.
Istället är jag med i The Americans men utan allt sex.
Yasmin, du vet hur det ser ut. Vi går alla på äggskal.
Vi måste följa alla regler. Det är en farlig tid för oss.
Men jag är amerikansk medborgare, Darien.
Jag har gett tre år för att försvara USA.
William har inte ens något politiskt medvetande.
Det är… Han är liberal, han sopsorterar.
Han skulle kompostera om han hittade behållaren.
Det var därför jag gifte mig med honom.
Han är exakt den han utger sig för att vara.
Han är inte alls ombytlig.
-Då är du snart klar. -Så säger du nu. Man blir aldrig klar.
De hittar ett sätt att få med en igen. Som en sekt.
-Tror inte det. -Rör mig inte.
Varför inte?
Jag känner inte för att gosa. Okej? Det var jag inte den natten heller.
Jag var full, min tjej hade just gjort slut och vi gosade lite.
Gosade?
Du hade stånd. Det hade jag aldrig känt förut.
-Du är min kusin. -Yas, jag sov. Min penis blev hård.
Kan vi släppa det?
Jag var sexton. Mer säger jag inte.
-Och jag var sjutton. Har du glömt det? -Spela inte oskyldig.
Du sviker mig jämt.
Hurså?
Jag kan inte föreställa mig en skönare lördag hemma
än med din läckra pot au feu puttrande på spisen i åtta timmar.
Du behöver inte stanna hemma.
Det är så låg temperatur att det inte är farligt.
Man kan göra vad man vill och komma hem efter sju timmar
och lägga i grönsakerna.
Det här är ju underbart.
Recepten skrivna på prosa, din humoristiska ton.
Jag gör en beställning ikväll.
-Bra. Margaret, va? -Ja, precis.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Det var Margaret von Arcs på Willams-Sonoma.
Grattis. De har ju 230 butiker eller nåt.
Herregud. Tack. Ja, det var bra.
ÄT LIVET
Ja. Jag föredrar dig i verkligheten.
Menar du i jämförelse med fotot? Tack.
Du ser ut som en svältande modell. Jag menar inte att du inte är fin.
Men en svältande kock? Det är väl inte speciellt bra reklam?
Jag är i alla fall ingen svältande kock. De fixade allting med Photoshop.
Jag bad dem att låta bli.
Jag heter Francisco Ortega. Jag sitter där borta.
Om du gillar argentinsk mat kan du få min bok.
Jättegärna… Jag älskar argentinsk mat.
Jag heter Justine Loiselle. Jag lagar mest franskt, ibland korsikanskt.
Jag ser det, Justine Loiselle.
Folk som du och jag tar hand om dem vi älskar med vår mat.
Amerikanerna tror att det handlar om snofsiga recept.
Nej, nej. Matlagning är kärlek.
Min mor dog med ett leende på läpparna efter att ha ätit min bläckfisk.
Hon satt där och åt min kärlek till henne.
Och sen var hon borta.
Det leendet kommer jag alltid att minnas.
Oj, vad sorgligt…
…och samtidigt vackert.
Vill du…?
Vill du prova världens bästa dumplings? Jag vet ett ställe i Chinatown.
Fast då måste vi gå snart, för efter 16 blir det fullt.
Kom igen, Justine.
Små, lätta, fluffiga bollar som är helt utsökta.
De smälter i munnen som små moln.
Hur skulle jag kunna motstå det?
Om 20 minuter.
Hej då.
Sophie? Kan jag gå om 20 minuter?
-Inga problem. -Det är… Ja. Det är bra här.
Tack.
Mina föräldrar tjatar om fotona från Orions skolteater.
Vad håller du på med?
Har du bytt kod?
Ja, det är klart. Det borde du också göra.
Han är i den åldern nu. De kommer in på Youtube och så söker de på tusenfoting
och hittar något obehagligt.
Jag hör dig, och vi kan väl skaffa brandvägg?
Jag är klar med läxorna. Får jag spela Ipad?
-Ja, det får du. -Ja.
Du är för smart för mig.
Jag såg förresten Ells grej på Youtube.
-Det är faktiskt ganska kul. -Ja, det är det.
Det verkar bara inte som din grej.
Varför inte? Hon skickade ju det.
Du berättade förresten aldrig hur det gick i Palo Alto den där gången.
Bra. Jag träffade en massa gamla vänner.
-Folk jag inte har sett på många år. -Ja.
Orion, vad var det du… Sa inte du nåt om en tiger?
Det var så coolt. En kille som var tio hade en tiger som sov i hans rum.
-Herregud. -Ja, en unge från Saudiarabien.
Vilken skitunge.
Han skröt om sin tiger och kallade den för sin stora katt.
Han hade en videokamera i tigerburen.
Man bara: "Okej, du har en tiger. Kul för dig."
Okej. Ja, du vet väl hur de är i Saudiarabien.
-De kan köpa vad de vill… -Ja.
…och vem de vill.
Ja, allt är till salu när man är så där jävla rik.
Vad gör du med ögonen?
De är lite torra bara.
Jag hämtar ögondropparna åt dig.
Visst.
Soppa i en dumpling låter helt orimligt,
men allt som är orimligt är magiskt.
Hygienstandard C är ett bra tecken. Köket ska vara smutsigt för sånt här.
-Menar du det? -Ja.
Det ska smaka… Vänta!
Nej, akta, du måste dricka den.
Du måste dricka den så här. Gör hål så här.
Okej.
Vänta.
Drick inte allt.
Vänta. Lämna kvar lite i den, och sen äter du upp hela den.
Okej.
Det går inte.
Herregud, vad pinsamt.
Vad äckligt.
-Nej. -Jag skojar bara.
-Vad pinsamt. -Nej då.
Fantastiskt gott.
-Jag sa ju det. En till? -Ja, en till.
Är du beredd?
Klara, färdiga…
Herregud.
…gå.
Tack. Jag hade aldrig hittat hit själv. Det var en utsökt middag.
Nej, det var ingen middag. Det var un aperitivo.
Sen ska jag laga mat till dig.
-En lätt middag. -En lätt middag?
-Ja, om jag får det. -Ja, varför inte?
Vad står det?
-Läs din först. -Nej, den är jättefånig.
Kom igen.
"Du kan ha mött ditt livs kärlek."
Vad står det på din?
Tja… "Ha en fin kväll."
-Var det allt? -Ja. Och visst är det underbart?
Ja.
Kolla på honom. Hej.
-Hej. -Hej.
-Hej, kära. -Hej. De är brittiska.
Brittiska drakar. Min son kommer att älska den.
-Hur gammal är din son? -Elva.
-Snart tolv. -Vad gulligt.
BOKSIGNERING
"Jag vaknade den 11 april 2015 och visste vad jag var tvungen att göra.
Jag fick snart sällskap av likasinnade som insåg att de var samhällets fångar.
Det förespråkar frihet, men förhindrar folk att leva fritt till varje pris.
Inte en dag har gått när jag inte har glatt mig åt beslutet att ge upp allt
och leva ett liv utan så mycket oväsen och försöka se världen lite tydligare."
Läs det här i ensamhet. Lovar du det?
Sluta.
Jag ska bort i ett par veckor, men sen kan vi väl ses på stranden igen?
-Gärna. -Säkert?
-Bra. -Hej då.
Hej då.
Bor jag på hotell kan jag ju inte laga frukost.
-Är du redo? -Är det till mig? Mums?
Jättegott. Så många smaker. Herregud, den påminner om en gryta.
Jag åt en gryta en gång när jag var i 15-årsåldern.
Vi åkte till Sydfrankrike på skolresa. Vi var ett helt gäng.
En konstig man från en av byarna, hade lagat en helt otrolig gryta.
Den hade kokat i tre dagar. Det var en gryta på vildsvin som han…
Han hade väl mördat eller skjutit den någonstans.
Vi satt där och skrattade och stojade,
men när vi smakade vi på grytan blev alla helt knäpptysta.
Den var så otrolig att vi började gråta allihop.
Alla tillsammans. Det var otroligt.
Och det var därför jag bestämde mig för att bli kock.
Vad häftigt.
Vet du vad vi borde göra? Gå till fiskmarknaden imorgon. Den är så bra.
Jag har hört att den är fantastisk, men jag har en radiointervju,
och sen flyger jag hem.
När ska du hem till Buenos Aires?
Jag ska på intervju i Los Angeles imorgon och morgonen efter det flyger jag.
-Vad är det för intervju? -Jag blev erbjuden att ta över Grey Depot.
Herregud. Det är en fantastisk restaurang.
Hur fick du visum? Ursäkta, men hur fick du arbetstillstånd?
-De ordnade med allt. -Vilken tur.
Jag vet.
Men, Justine… Jag vet inte om jag skulle kunna bo här.
Du måste sakna Frankrike.
Ja, och jag åker dit på somrarna,
men innan jag flyttade hit när jag var i Frankrike,
sa alla att jag inte kunde bli kock. Folk sa det jämt.
-Fransmännen. -Fransmännen.
Det var hemskt. Men ändå…
Oj, vilket stort ärr du har.
Det är priset man betalar för att vara kock. Vänta bara.
-Locro. -Locro, soppan.
-Argentinsk soppa. -Ja.
Det här är en typ av sufflé.
Soufflé au fromage de chèvre. Getostsufflé.
Din hud är som getmjölk.
Justine.
Så, när flyttar du till Los Angeles med din familj?
Min son har studerat i Madrid, så han är fortfarande där.
Och jag och min fru… Vi har kul när vi spelar Alfapet,
men magin är helt borta, och det är ömsesidigt.
Du då?
Min son Albert är 11. Han spelar piano dagarna i ända.
Hans pappa, Martin, är en jättebra pappa.
Han stöttar mig. Han är en skicklig arkitekt.
Han flyttade till Los Angeles för min skull.
Han är en duktig arkitekt, och stöttar mig. Han är så bra.
Men magin, då?
Vi har magin kvar.
-Lite. Bara lite. -Vilken tur.
Vilken tur.
Det måste vara häftigt att ha kvar magin så länge.
Jag kan inte leva utan magi.
Det kan faktiskt inte jag heller.
Jättegott.
Vänta.
Nu sover han äntligen.
Jag…
Jag vet vad det är som pågår, Yasmin.
Du viskar i garderoben…
Du försvinner mitt på dagen…
Du kommer tillbaka andfådd som en maratonlöpare.
Trodde du inte att det märktes?
Du kan inte dölja sanningen från mig, Yasmin.
Jag borde inte ha ignorerat det så länge.
Vad var det?
Precis det.
Det ska vi ta reda på.
Ta reda på vad?
Vi ska hitta dig igen.
Du ska bli stark igen, och du kommer att må bättre.
För min och Orions skull. Och för din egen.
Ja, okej. Absolut.
Det ska jag.
Jag är ledsen. Jag har bara varit så ängslig och…
Det är okej. Jag tar hand om dig.
Herregud, vi har 15 000 likes och vi har bara legat ute i två veckor.
-Fast det är många tummen ner. -De kollar i alla fall.
-Folk skriver ända från Kina. -De älskar att hata amerikaner.
Spela videon.
Att du har invaderat balkongen ger dig inte rätt att uppfostra mitt barn.
-Du är inte hans pappa. -Kolla Jason.
Din son kissade på mitt tält.
Hur vet du det? Det var säkert jycken.
Jag ser skillnad på hundar och barn. Jag såg hans siluett genom tältet.
Ditt barn stod med snorren ute.
Han är ju rolig. Jag fattar att folk gillar det.
SENASTE 00 974 446 895212 - QATAR - IGÅR
RADERA
GODA NYHETER! JAG FICK JOBBET PÅ BILMUSEET
FANTASTISKT!
Ursäkta att jag stör. Jag har flera kuponger på tilapia.
Om jag slår ihop dem, kan jag få lax istället?
Nej, det går inte.
Går inte det? Min son är allergisk mot tilapia.
Fin nalle.
Han behöver bara ett rumphål så att han kan skita.
Okej. Ursäkta.
Vad är det?
-Vad är det för fisk? -Forell.
-Mycket ben i den. -Varför simmar den inte om det är en fisk?
Kai, det är en fiskare som har fiskat upp den ur havet
och tagit den till butiken så att någon kan tillaga den.
När jag äter fisk, äter jag döda fiskar då?
-Ja, alla gör det. -Du ljuger. Fisk jag äter ser inte ut så.
Det är en annan sorts fisk. En knaprig fisk utan ögon.
-Okej, Kai. -Inte äcklig, död fisk.
-Hur gick det? -Kai, mamma får ont.
-Gick det bra? -Ja då.
Jag bara… Vänta lite.
Du, vi har en odlad lax. Jag kan nog göra ett undantag.
Kan du det? Tack.
Kai, gör inte så. Det är inte roligt. Skratta inte nu.
Har inte ni en Youtubekanal?
-Ja. -Ja, det har vi.
Du är ungen med den tokiga hunden. Var är Puddles?
Hemma och gör sin grej.
-Det ska jag berätta för min kompis. -Vill du ta kort?
-Ja. Är det okej med mamma? -Ja, om det går fort.
Ja, vi får inte störa kändisar här.
Ninjastil.
Mamma, kan du le lite? Som du gör i filmerna?
Okej. Inga problem.
-Gick det bra? -Ja.
Tack så mycket, killar. Förlåt för fisken.
-Glöm inte tilapian. -Och glöm inte att gilla och prenumerera.
Ja. Hej då. Tack.
-Mamma, vi är kändisar. -Ja, men mamma är inte glad, Kai.
-Jesus, kommer du idag? -Jag är här för att säga upp mig.
Va?
Du sms:ar mig den glada emojin med hjärtögon…
…utan att det betyder nåt. När jag skickar dig ett hjärta svarar du inte.
Jesus.
Jag skickade den bara för att tacka för plantorna.
Jag ber verkligen om ursäkt om jag var otydlig.
Har du en främling som sover här?
Har du iakttagit mig?
Nej.
Du förtjänar inte mig.
Du leker med män för att du har råd med det.
Men jag är ingen leksak.
Vänta, Jesus. Jag är verkligen ledsen… att du blev förvirrad av sms:en.
Herregud.
Förlåt, mamma.
Undertexter: Sara Palmer