‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אתה עצוב כי אני עוזבת, מתוק שלי?‬
‫אתה נראה עצוב מאתמול. מה קרה?‬
‫כלום.‬
‫אתה לא רוצה להישאר לבד עם אבא?‬
‫לא, זה…‬
‫זה רק… אימא,‬
‫אנחנו לבנים לגמרי?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כל אבות אבותינו היו לבנים?‬
‫אני לא בטוחה ב-100 אחוז,‬ ‫אבל פחות או יותר, כן.‬
‫אנחנו לומדים על עבדות.‬
‫ולבנים היו סוחרי עבדים, אימא.‬
‫עבדות הייתה רעה כל כך.‬
‫כן, עבדות הייתה רוע צרוף.‬
‫ומי היו הלבנים הנוראים‬ ‫שעשו את הדברים האלה, אימא?‬
‫אבות אבותינו.‬
‫הם פיצלו משפחות, מכרו ילדים, הצליפו בהם.‬
‫תקשיב, אלברט, אבות אבותינו גידלו כרוב‬
‫ליד סן-מלו בבריטני.‬
‫ובצד של אבא שלך, באוברן,‬ ‫היו בעיקר מגדלי כבשים.‬
‫אף אחד מאבות אבותינו לא היה סוחר עבדים.‬
‫באמת?‬
‫כלומר, צרפת הייתה קולוניאלית יותר,‬ ‫וזה לא נהדר, אבל…‬
‫והחברים שלי בבית הספר?‬
‫הם צאצאים של סוחרי עבדים?‬
‫אני לא מכירה את ההיסטוריה שלהם,‬ ‫אבל אצלנו…‬
‫רק כרוב וגבינה.‬
‫אנחנו עשירים, אימא?‬
‫עשירים? כן, אצלנו הכול בסדר.‬ ‫אתה לא צריך לדאוג.‬
‫ג'ון ופול הגיעו ממשפחות עניות.‬
‫ילדים של עשירים לא משיגים דברים גדולים.‬
‫טוב, אנחנו לא כאלה עשירים,‬ ‫כי אם אאבד את העבודה שלי מחר, נאבד הכול.‬
‫אפילו את הבית?‬
‫אפילו את הבית.‬
‫לילה טוב, אימא.‬
‫לילה טוב. אוהבת אותך.‬ ‫-אוהב אותך.‬
‫אתה זוכר את הצפרדע הקטנה והיפה בצבע ירוק,‬
‫מחזיק הטבעות שהכנת לי?‬
‫הסתכלתי עליו הבוקר,‬
‫וחשבתי שיהיה ממש נחמד‬ ‫אם תכין לי עוד משהו כזה.‬
‫לכן יהיה נהדר‬ ‫לעשות את המסיבה שלך בסטודיו הקדרות,‬
‫אתה יודע?‬
‫את ואבא הסכמתם לפיינטבול,‬
‫כי השנה זה יום ההולדת האמיתי שלי.‬
‫אני שונא את העובדה‬ ‫שנולדתי בשנה מעוברת. זה לא הוגן.‬
‫טוב, אני לא רוצה שתתאכזב,‬
‫אני פשוט קצת דואגת‬ ‫שההורים של הילדים האחרים לא ירשו להם לבוא.‬
‫אתה יודע?‬
‫כל החברים שלי התרגשו מאוד.‬
‫טוב.‬
‫אני פשוט לא מבינה‬ ‫למה אתה כל כך אוהב לירות ברובים, אוריון.‬
‫זה רק משחק, אימא. אני מפחד מרובים אמיתיים.‬
‫נוכל ללכת לסטודיו הקדרות בסוף השבוע,‬
‫ואני אכין לך מה שתרצי.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, עשינו עסק.‬
‫טוב. אתה צריך לישון קצת.‬
‫כן?‬
‫את חושבת שאבא יחזור לגור איתנו בקרוב?‬
‫אני לא יודעת, מתוק.‬
‫טוב, את לא צריכה להיות עצובה.‬
‫יש לך אותי, ויש לנו זה את זו.‬
‫וזו האמת.‬
‫זו האמת.‬
‫לפעמים הייתי רוצה‬ ‫שנגור במחילה קטנה, כמו ארנבים.‬
‫אני אוהב ארנבים.‬
‫ככה.‬
‫נעים וחמים.‬
‫אפשר לגור במחילה עם סר גאגא?‬
‫כן. נרשה לו להיכנס. רק לו.‬
‫מתוקה, אני כל כך מצטערת. נרדמתי.‬
‫אני רק… אכין לכם ארוחת ערב. מה אתם רוצים?‬
‫אימא, השעה 22:00.‬ ‫הכנתי פסטה והשכבתי את קאי לישון.‬
‫נחמד מצידך. תודה.‬ ‫-הוא ילד טוב.‬
‫כולכם ילדים טובים.‬ ‫אני אימא בת מזל. איפה אחיך?‬
‫הוא בשירותים.‬ ‫הוא שם כבר 20 דקות, ואני לא יודעת למה.‬
‫אוליבר?‬ ‫-אפשר לקבל פרטיות? אני עושה קקי.‬
‫אוליבר.‬ ‫-תעזבי אותי.‬
‫לא, אף אחד לא עושה קקי ב-22:00. לך לישון.‬
‫אלוהים!‬
‫אחי, לך לישון.‬
‫- פרק 11‬ ‫הדבר הבא -‬
‫את באמת חייבת לנסוע ליומיים?‬ ‫-כן.‬
‫קבעו לי ריאיון ברדיו למחר‬ ‫וצילומים היום בצוהריים.‬
‫אל תשכחי לחטא את הידיים‬ ‫ואת חגורת הבטיחות במטוס.‬
‫ואל תיגעי בפנים שלך. זה חשוב מאוד.‬
‫אתה לא מגזים קצת?‬
‫ממש לא. שמעתי שיש הרבה מקרים בסן פרנסיסקו.‬
‫דיברתי עם מומחה בכיר מאוד.‬
‫מומחה בכיר מאוד?‬
‫כן. זו רק ההתחלה.‬
‫אימא, תראי.‬
‫תראו את העורב הענק הזה.‬
‫זה לא עורב. זה עיט.‬
‫ברור שלא, מרטן. הוא שחור לגמרי. זה עורב.‬
‫לא, זה עיט, לא עורב.‬
‫ממש קשה לדעת בגלל האור.‬
‫באמת? הייתי בטוחה שזה עורב.‬
‫ממש לא! את עיוורת או מה? ברור שזה עיט.‬
‫כן, אולי. אתה צודק.‬
‫כן, ברור.‬
‫זה כנראה עיט.‬
‫ראיתם את העורב הענק?‬
‫זה מדהים.‬
‫האוטו פה!‬
‫אני הולכת.‬ ‫-ביי.‬
‫אוהב אותך, אימא.‬ ‫-אוהבת אותך!‬
‫אל תשכחי לשטוף ידיים!‬ ‫-בסדר.‬
‫אוהב אותך, אימא.‬
‫ביי.‬ ‫-שלום!‬
‫- פיינטבול סכנות לילדים -‬
‫- הסכנות בפיינטבול הן: -‬
‫- אם משחק הפיינטבול בלתי נמנע, -‬
‫- נסו לוודא שהילד שלכם‬ ‫ייפסל כמה שיותר מהר. -‬
‫סתם מרחת אותי, ובעצם רצית שארגל אחרי בעלי?‬
‫אלוהים, חשבתי שאני חלק‬ ‫ממבצע ריגול גדול של שטיחים,‬
‫וגיליתי שאני ב"האמריקאים",‬ ‫אבל עם פחות זיונים.‬
‫יזמין, את מודעת לאקלים הנוכחי.‬
‫כולנו נזהרים בצעדינו.‬
‫אנחנו חייבים לציית באופן מלא.‬
‫זה זמן מסוכן בשבילנו.‬
‫אבל אני אזרחית אמריקנית, דריאן.‬
‫הקדשתי שלוש שנים מחיי להגנה על המדינה.‬
‫לוויליאם אין שום מודעות פוליטית.‬
‫כלומר, זה…‬ ‫אני לא יודעת, הוא ליברלי, הוא ממחזר.‬
‫הוא היה עושה קומפוסט‬ ‫אילו מצא את הפח הנכון. זה הכול.‬
‫זו הסיבה שהתחתנתי איתו.‬
‫אתה יודע, הוא בדיוק מי שהוא אומר שהוא.‬
‫אין איתו שום שיגועים או סיבוכים.‬
‫טוב, תטהרי את שמו, וזה ייגמר.‬ ‫-זה מה שאתה אומר עכשיו. זה אף פעם לא נגמר.‬
‫תמיד שואבים אותך חזרה פנימה.‬ ‫זה כמו כת ארורה.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אל תיגע בי!‬ ‫-למה?‬
‫לא מתחשק לי שייגעו בי, בסדר?‬
‫גם בלילה ההוא לא היה לי.‬
‫הייתי שיכור, החברה שלי בדיוק נפרדה ממני,‬
‫והתחבקנו.‬ ‫-"התחבקנו".‬
‫הייתה לך זקפה. אף פעם לא הרגשתי את זה.‬
‫אתה בן דוד שלי.‬
‫יז, ישנתי. הפין שלי התקשה.‬
‫אפשר להניח לזה?‬
‫הייתי בת 16. זה כל מה שאני אומרת.‬
‫ואני הייתי בן 17, יזמין. שכחת?‬
‫אל תיתמם, טוב?‬
‫אתה תמיד בוגד בי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫- חנות ספרים נורת' ביץ' -‬
‫אין אושר גדול יותר‬ ‫מאשר להישאר בבית ביום שבת‬
‫עם סיר "פוט או פה" טעים‬ ‫שמתבשל על הכיריים שמונה שעות.‬
‫את לא צריכה להישאר בבית,‬
‫כי מבשלים אותו על חום נמוך מאוד,‬ ‫ככה שאין סכנה.‬
‫את יכולה להמשיך ביום שלך‬ ‫ולחזור כעבור שבע שעות‬
‫ולהכניס את הירקות.‬
‫אני אוהבת הכול בזה.‬
‫הכתיבה של המתכונים, הסגנון העוקצני והשובב.‬
‫אני אזמין את הספר עוד הערב.‬
‫נהדר. מרגרט, נכון?‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫שמחתי להכיר.‬ ‫-כנ"ל.‬
‫ביי.‬
‫זו הייתה מרגרט וון ארקס מוויליאמס-סונומה.‬
‫מזל טוב. זה בערך 230 חנויות.‬
‫אלוהים.‬
‫תודה. כן, זה נהדר.‬
‫- לטרוף את החיים -‬
‫כן. אני מעדיף את הדבר האמיתי.‬
‫אתה מתכוון אליי בהשוואה לתמונה? תודה.‬
‫גרמו לך להיראות כמו דוגמנית מורעבת.‬
‫אל תביני לא נכון, את נראית מהמם, אבל…‬
‫שפית מורעבת?‬
‫מה הטעם? זה לא פרסום טוב במיוחד, נכון?‬
‫טוב, אני בהחלט לא שפית מורעבת,‬
‫אבל עשו פוטושופ לכל התמונות.‬
‫אמרתי להם לא.‬
‫טוב, אני פרנסיסקו אורטגה. הדוכן שלי שם.‬
‫אם את אוהבת בישול ארגנטינאי,‬ ‫אתן לך את הספר שלי.‬
‫כן, אני אשמח.‬
‫נהדר.‬ ‫-אני אוהבת בישול ארגנטינאי.‬
‫אני ז'וסטין לואזל.‬ ‫בעיקר בישול צרפתי, קצת קורסיקני.‬
‫כן, אני רואה את זה, ז'וסטין לואזל.‬
‫אנשים כמונו, אנחנו דואגים‬ ‫לאנשים שאנחנו אוהבים בבישול שלנו.‬
‫האמריקנים חושבים‬ ‫שבישול הוא רק מתכונים יומרניים.‬
‫לא. בישול הוא אהבה.‬
‫אהבה…‬
‫אימא שלי מתה עם חיוך על הפנים‬ ‫אחרי שאכלה את הדיונון הצלוי שלי.‬
‫היא הייתה איתנו ואכלה את האהבה שלי אליה.‬
‫ואז היא הלכה מאיתנו…‬
‫עם חיוך שתמיד אזכור.‬
‫וואו, זה עצוב כל כך…‬
‫ויפה במובן מסוים.‬
‫את רוצה…‬
‫רוצה לטעום כופתאות מרק מדהימות?‬
‫אני מכיר את המקום הכי טוב בצ'יינטאון.‬
‫אבל כדאי שנצא בקרוב,‬ ‫כי אחרי ארבע יש שם טירוף.‬
‫בחייך, ז'וסטין.‬
‫כדורים קטנים, רכים ונימוחים של עונג‬
‫שנמסים בפה כמו עננים קטנטנים.‬
‫טוב, איך אוכל לעמוד בפיתוי?‬
‫עשרים דקות.‬
‫ביי.‬
‫סופי?‬
‫אני יכולה לעזוב בעוד 20 דקות?‬
‫אין בעיה.‬ ‫-הכול… כן.‬
‫הכול בסדר עכשיו.‬
‫תודה.‬
‫ההורים שלי מציקים לי‬ ‫שאשלח להם את התמונות של אוריון מההצגה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫שינית את הקוד?‬
‫ברור ששיניתי אותו.‬ ‫גם אתה צריך לשנות את שלך.‬
‫הוא בגיל הזה.‬
‫הם נכנסים ליוטיוב,‬ ‫ומשהו תמים כמו מרבה רגליים‬
‫הופך למשהו לא כל כך תמים.‬
‫אני שומע אותך, ואפשר פשוט להתקין חומת אש.‬
‫וסיימתי את שיעורי הבית.‬ ‫מותר לי לשחק קצת באייפד?‬
‫כן, מותר לך.‬ ‫-כן.‬
‫אתה חכם מדי בשבילי, מותק.‬
‫אפרופו יוטיוב, צפיתי בתוכנית של אל.‬
‫היא די מצחיקה.‬
‫היא באמת מצחיקה.‬ ‫-כן.‬
‫אני פשוט מופתעת. זה לא מתאים לך.‬
‫למה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫היא שלחה לנו קישור.‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫לא סיפרת לי איך היה בפאלו אלטו בפעם שעברה.‬
‫בסדר.‬
‫כן?‬ ‫-כן. פגשתי הרבה חברים ותיקים.‬
‫הרבה אנשים שלא ראיתי שנים.‬
‫כן.‬ ‫-כן. אוריון, לא אמרת…‬
‫אמרת משהו על נמר, נכון?‬
‫זה היה כל כך מגניב.‬ ‫הילד הזה היה בן עשר, והיה לו נמר בחדר.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן, איזה ילד סעודי.‬
‫הוא היה שמוק.‬
‫הוא כל הזמן השוויץ בנמר המחמד שלו.‬
‫קרא לו "החתול הגדול" שלו.‬
‫בכלוב של הנמר‬ ‫הייתה מצלמה ששידרה בשידור חי.‬
‫כאילו, הבנו, יש לך נמר. כיף לך.‬
‫בסדר.‬
‫כן. אתה יודע, ככה זה סעודים.‬
‫הם יכולים לקנות כל מה שהם רוצים.‬ ‫-כן.‬
‫וכל מי שהם רוצים.‬
‫אני יודע. הכול למכירה‬ ‫כשאתה כזה עשיר, נכון?‬
‫מה קרה לעיניים שלך?‬
‫כלום. הן פשוט קצת יבשות.‬
‫אביא לך טיפות.‬
‫בטח.‬
‫מרק בכופתה, אני מסכים, נוגד את ההיגיון,‬
‫אבל כמו כל מה שנוגד את ההיגיון,‬
‫הוא קסום.‬
‫ואת יודעת שזה טוב כי הם קיבלו דירוג ג'.‬ ‫צריך מטבח מלוכלך מאוד לאוכל כזה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כלומר, הטעם יהיה…‬
‫לא, חכי. שלא יישפך. תשתי את זה.‬
‫שותים את זה ככה. תראי. מנקבים…‬
‫בסדר.‬
‫רגע.‬
‫רגע, אל תשתי הכול.‬
‫חכי. משאירים קצת נוזל בפנים,‬ ‫ואז אוכלים הכול בביס אחד.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא מצליחה.‬
‫זה כל כך מביך. אלוהים.‬
‫זה מגעיל.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-לא, אני צוחק.‬
‫זה כל כך מביך.‬
‫לא.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫אמרתי לך. עוד אחת?‬
‫כן. עוד אחת.‬
‫עוד אחת. מוכנה?‬
‫בסדר. היכון.‬ ‫-היכון.‬
‫אלוהים.‬
‫ו… קדימה!‬
‫תודה שלקחת אותי לכאן.‬
‫בחיים לא הייתי מנחשת.‬ ‫ארוחת הערב הייתה מדהימה.‬
‫לא, זו לא הייתה ארוחת ערב.‬ ‫זה היה "און אפריטיבו".‬
‫אני מתכוון לבשל לך אחר כך.‬ ‫-באמת?‬
‫ארוחת ערב קלה.‬
‫ארוחת ערב קלה?‬ ‫-כן. אם תרשי לי, כמובן.‬
‫כן. למה לא?‬
‫מה כתוב?‬
‫נראה את שלך.‬
‫לא, זה ממש מטופש.‬
‫בחייך.‬
‫"זה עתה פגשת את אהבתך האמיתית."‬
‫מה כתוב בשלך?‬
‫טוב…‬
‫"שיהיה לך לילה נפלא."‬
‫זה הכול?‬
‫כן. וזה נהדר, נכון?‬
‫כן.‬
‫תראה אותו. שלום.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום, יקירתי.‬ ‫-שלום.‬
‫הם בריטים.‬ ‫-הם בריטים?‬
‫דרקונים בריטים. הבן שלי יאהב את זה.‬ ‫-כן.‬
‫זה ממש חמוד.‬ ‫-בן כמה הבן שלך?‬
‫בן 11. תכף בן 12.‬ ‫-זה ממש חמוד.‬
‫התעוררתי ב-11 באפריל 2015‬
‫וידעתי בדיוק מה עליי לעשות.‬
‫עד מהרה הצטרפו אליי אנשים בעלי השקפה דומה‬ ‫שהבינו שגם הם הפכו לאסירים של חברה‬
‫הדוגלת בחירות,‬
‫אך מונעת מאיתנו בכל מחיר לחיות בחירות.‬
‫לא חלף יום אחד‬
‫שבו שלא חגגתי את החלטתי לעזוב,‬
‫לחיות חיים רועשים פחות‬
‫ולנסות לראות את העולם שלנו‬ ‫בצורה ברורה יותר.‬
‫תקראי את זה כשתהיי לבד.‬
‫מבטיחה?‬
‫תפסיקי.‬
‫אני נוסע לכמה שבועות, אבל כשאחזור,‬
‫אשמח ליצור קשר ולבלות שוב בחוף יחד.‬
‫אני אשמח.‬ ‫-כן?‬
‫בסדר, יופי.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי.‬
‫אני לא שוהה במלונות.‬ ‫אני חייב לבשל לעצמי ארוחת בוקר.‬
‫מוכנה?‬ ‫-זה בשבילי?‬
‫יאמי.‬
‫זה טעים. מלא בטעמים.‬
‫אלוהים. זה מזכיר לי את הנזיד ההוא.‬
‫כשהייתי בת 15 אכלתי נזיד.‬
‫ביקרתי בדרום צרפת, יצאנו לטיול כיתתי,‬
‫כמה ילדים ו…‬
‫ובחור מהכפר,‬
‫בחור מוזר הכין נזיד מדהים, בסדר?‬
‫הוא בישל אותו במשך שלושה ימים,‬ ‫נזיד חזיר בר שהוא כנראה…‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫רצח איפשהו, אתה יודע. צד איפשהו.‬
‫וכולנו ישבנו ליד השולחן,‬ ‫צחקנו וצעקנו, ופתאום…‬
‫טעמנו מהנזיד, וכולם השתתקו.‬
‫זה היה כל כך מדהים,‬
‫וכולנו פשוט התחלנו לבכות.‬
‫כולם יחד! זה היה מדהים.‬
‫וזו הסיבה שהחלטתי…‬
‫זה מה שגרם לי להחליט להיות שפית, בעיקרון.‬
‫זה מדהים.‬
‫יודעת מה כדאי שנעשה?‬
‫כדאי שנלך לשוק הדגים מחר בבוקר.‬ ‫הוא יפה כל כך.‬
‫אני לא יכולה. אני יודעת, שמעתי שהוא מדהים,‬
‫אבל יש לי ריאיון ברדיו,‬ ‫ואז אני צריכה לטוס הביתה.‬
‫מתי אתה חוזר לבואנוס איירס?‬
‫יש לי ריאיון מחר בערב בלוס אנג'לס,‬
‫ולמוחרת בבוקר אני טס.‬
‫איזה ריאיון יש לך בלוס אנג'לס?‬
‫הציעו לי לנהל את המטבח ב"גריי דיפו".‬
‫אלוהים. זו מסעדה מדהימה.‬
‫איך השגת ויזה?‬
‫כלומר, סליחה.‬ ‫ויזת עבודה, אתה יודע, מסמכים.‬
‫הם טיפלו בכול.‬ ‫-יש לך מזל.‬
‫אני יודע.‬
‫אני פשוט… ז'וסטין, אני…‬
‫אני פשוט לא בטוח שאוכל לגור כאן.‬ ‫את בטח מתגעגעת לצרפת.‬
‫כן, ואני חוזרת כל קיץ, אתה יודע,‬
‫אבל האמת היא‬ ‫שלפני שעברתי הנה, כשגרתי בצרפת,‬
‫אנשים אמרו לי‬ ‫שאני לא יכולה להיות שפית. כמעט כל יום.‬
‫הצרפתים.‬ ‫-הצרפתים.‬
‫זה היה נורא. בכל מקרה…‬
‫אלוהים. זו צלקת גדולה מאוד.‬
‫כן. זה המחיר שאנחנו משלמים על היותנו שפים.‬
‫רגע.‬
‫לוקרו.‬ ‫-לוקרו, המרק.‬
‫מרק ארגנטינאי.‬ ‫-כן.‬
‫הוא כל כך טעים.‬ ‫-זה מסופלה.‬
‫"סופלה או פרומז' דה שבר",‬ ‫סופלה גבינת עיזים.‬
‫העור שלך הוא כמו חלב עיזים.‬
‫ז'וסטין.‬
‫אז מתי תעבור ללוס אנג'לס עם המשפחה שלך?‬
‫טוב, הבן שלי למד במדריד, אז הוא שם עכשיו.‬
‫ואשתי…‬
‫בואי נגיד‬ ‫שאנחנו נהנים לשחק יחד "שבץ-נא", אבל…‬
‫הקסם נעלם. אצל שנינו.‬
‫מה איתך?‬
‫יש לי בן, אלברט. הוא בן 11‬ ‫והוא מנגן בפסנתר כל היום.‬
‫ואבא שלו, מרטן, הוא אבא מדהים,‬
‫והוא מאוד תומך והוא נהדר, אדריכל מבריק,‬
‫והוא היה ממש נהדר,‬ ‫כי הוא עבר ללוס אנג'לס בגללי.‬
‫והוא אדריכל מבריק‬ ‫והוא תומך מאוד והוא נהדר.‬
‫והקסם?‬
‫טוב, יש עדיין קסם.‬
‫קצת, רק קצת.‬ ‫-יש לך מזל.‬
‫יש לך מזל.‬
‫בטח מדהים לשמור על הקסם‬ ‫אחרי כל כך הרבה זמן.‬
‫אני…‬
‫אני לא יכול לחיות בלי קסם.‬
‫האמת שגם אני לא יכולה לחיות בלי קסם.‬
‫זה טעים.‬
‫רגע.‬
‫הוא סוף סוף נרדם.‬
‫אני יודע מה קורה, יזמין.‬
‫את לוחשת בארון…‬
‫את נעלמת באמצע היום‬
‫וחוזרת כאילו כרגע רצת מרתון.‬
‫חשבת שלא אשים לב?‬
‫את לא יכולה להסתיר ממני את האמת, יזמין.‬
‫לא הייתי צריך להתעלם‬ ‫ממה שקורה כל כך הרבה זמן.‬
‫מה קורה?‬
‫בדיוק.‬
‫אנחנו נגלה.‬
‫נגלה מה, מותק?‬
‫אנחנו נגלה אותך מחדש.‬
‫ואת תהיי חזקה שוב‬
‫ותחלימי‬
‫למעני ולמען אוריון ולמענך.‬
‫כן, נכון. בסדר. כמובן.‬
‫אני אחלים.‬
‫סליחה. פשוט הייתי נורא לחוצה,‬ ‫ואני יודעת שאני…‬
‫זה בסדר. אני איתך.‬
‫אלוהים. יש לנו כבר 15 אלף לייקים,‬ ‫ועלינו לאוויר רק לפני שבועיים.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו מקבלים הרבה "דיסלייק".‬ ‫-למי אכפת? העיקר שהם צופים.‬
‫אבל הם כותבים מסין. זה טוב.‬ ‫-כן, הם אוהבים לשנוא אמריקנים.‬
‫תפעילי את הסרטון.‬
‫אחי, זה שאתה גר במרפסת‬
‫לא נותן לך זכות לתת לילד שלי פסק זמן.‬ ‫אתה לא אבא שלו, טוב?‬
‫תראי את ג'ייסון.‬
‫הילד שלך השתין על האוהל שלי.‬
‫מאיפה לך? זה בטח היה הכלב הטיפש.‬
‫אתה אומר‬ ‫שאני לא יודע מה ההבדל בין כלב לילד?‬
‫הסתכלתי דרך האוהל שלי וראיתי את הצללית‬
‫של הילד שלך עם המה-שמו שלו בחוץ…‬
‫הוא די מצחיק.‬
‫אין פלא שעושים לנו לייק.‬
‫- שיחות אחרונות‬ ‫קטר, אתמול -‬
‫- יז (2), אתמול -‬
‫- מחק -‬
‫- מותק, חדשות מעולות!‬ ‫קיבלתי את הפרויקט של מוזאון הרכב! -‬
‫- נהדר! -‬
‫סליחה. היי. סליחה על ההפרעה.‬
‫יש לי קופונים לאמנון.‬
‫רציתי לדעת, אפשר לשלב אותם‬ ‫ולקחת סלמון במקום זאת?‬
‫מצטער, אי אפשר.‬
‫באמת? כי הילד שלי אלרגי לאמנון.‬
‫היי, דוב חמוד.‬
‫הלוואי שהיה לו חור תחת כדי שיוכל לחרבן.‬
‫בסדר. סליחה.‬
‫מה זה?‬
‫איזה דג זה?‬ ‫-זה פורל. דג עם הרבה עצמות.‬
‫אם הוא דג, למה הוא לא שוחה?‬
‫קאי, הוא לא שוחה‬ ‫כי דייג דג אותו מהים והביא אותו לחנות,‬
‫ועכשיו מישהו יקנה אותו ויבשל אותו.‬ ‫-אז כשאני אוכל דגים, אני אוכל דגים מתים?‬
‫כן, כולם אוכלים דגים מתים.‬ ‫-שקרנית! הדגים שאני אוכל לא דומים לו.‬
‫זה דג מסוג אחר.‬
‫זה דג פריך בלי עיניים, בסדר?‬
‫בסדר, קאי…‬ ‫-לא דג מת מגעיל.‬
‫את בסדר?‬ ‫-קאי, הכאבת לאימא.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫אני רק… תן לי שנייה.‬
‫תקשיבי, יש לנו סלמון שגדל בחווה.‬ ‫נראה לי שאוכל לחרוג מהכלל בשבילך.‬
‫באמת? תודה.‬
‫קאי, אסור לך לעשות את זה.‬ ‫זה לא מצחיק. אני לא רוצה שתצחק עכשיו.‬
‫יש לכם ערוץ יוטיוב, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫היי.‬ ‫-אתה הילד עם הכלב המשוגע.‬
‫איפה פאדלס?‬
‫בבית, עושה את שלו.‬
‫השותף שלי לא יאמין שהייתם פה.‬ ‫-רוצה לצלם תמונה כדי להראות לו?‬
‫כן. אבל, אימא, זה בסדר?‬
‫כן, בטח. מהר, בסדר?‬
‫יש לנו מדיניות נוקשה נגד הטרדת סלבריטאים.‬ ‫-בסגנון נינג'ה.‬
‫היי, אימא, אכפת לך‬ ‫להיראות קצת יותר מאושרת?‬
‫כמו בתוכנית.‬
‫בסדר. אין בעיה.‬
‫צילמת?‬ ‫-מצוין.‬
‫תודה רבה על הכול. ואני ממש מצטערת על הדג.‬ ‫-אל תשכחי את האמנון שלך.‬
‫ואל תשכחו לעשות לנו לייק ולהירשם למינוי.‬
‫כן. ביי. תודה.‬
‫אימא, אנחנו ממש מפורסמים, נכון?‬ ‫-כן, אבל אימא לא מרוצה ממך בכלל, קאי.‬
‫חסוס, לא ציפיתי לך היום.‬
‫באתי להגיד שאני מתפטר, גברת אן.‬
‫מה?‬
‫את מסמסת לי אימוג'י עם עיני לבבות ו…‬
‫אין לזה משמעות.‬
‫כשאני שולח לך בחזרה אימוג'י לב,‬ ‫את לא מגיבה.‬
‫אלוהים.‬
‫חסוס…‬
‫שלחתי לך את זה כדי להודות לך על הגפנים.‬
‫אני ממש מצטערת אם בלבלתי אותך.‬
‫הזמנת אדם זר לישון בבית שלך?‬
‫עקבת אחריי?‬
‫לא.‬
‫את לא ראויה לי, גברת אן.‬
‫את משחקת בגברים, כי את יכולה להרשות לעצמך.‬
‫אבל…‬
‫אני לא צעצוע.‬
‫חכה, חסוס. אני ממש מצטערת ש…‬
‫שבלבלתי אותך עם ההודעות האלה.‬
‫אלוהים.‬
‫סליחה, אימא.‬