ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Так, приходь на вечірку.
Буде весело.
-Я не знаю. -Енн?
Енн, ти мене чуєш?
Енн?
Чорт, немає зв'язку.
Чорт, срані пагорби!
Потрібно звільнити проїзд для доставки.
Давай.
-Не ходи без діла. Давай. -Гей.
Привіт.
Хотів познайомитися. Я Ден, від Хантера.
Привіт, Дене від Хантера. Я Елл від Джастін.
Крута футболка, я фанат Роберта Планта.
THE CURE
Ну, Роберта… Так.
Так. Моя дівчина працює в Ron Herman Japan.
-Круто. Так. -Ага.
Хантер дуже чекає на вечірку.
І хоче, щоб усе було надворі, бо там картини, речі.
Без проблем.
У нас є марокканський намет, ковдри, обігрівачі…
-Круто. -Усе під контролем. Дощ нам не завадить.
-Гаразд. Дякую. -Ага.
Дене, шеф під'їжджає,
тож, поговоримо пізніше, добре?
-Звісно, так. -Я буду тут усю ніч.
Джастін, чому так довго?
-Тобто? -Усі на кухні чекають на тебе.
Ти про що? Я шеф. Я не мию салат.
-Так, знаю. -Так?
-Добре. -Що це?
Сукня на вечір.
Ми мали взяти щось перевдягнутися?
Не знаю. Я збираюся на вечірку. Мабуть.
Я нічого не взяла.
Ти бачила Джері?
Ні, я боюся.
Чому? Він тебе з'їсть?
Це тупо. Чому ти…
Ти не зможеш завжди уникати його.
-Гаразд. -Сміливіше.
-Гаразд. -Гаразд.
Йди давай.
-Гей. -Привіт.
-Я чекав на тебе там. -Привіт. Я чую лише «ні»,
а хочу чути лише «так». Я не… Ні. Так.
-Це дуже важливо. Секунду. Добре… -Ага.
-Вибач. Дзвінок зірвався. -Елл, не варто…
Скільки ми вже знайомі? Я ж сказав, що знайду тобі щось.
-Знаю. -Це ж непогані гроші?
Так, дякую, Джері.
Ти дуже добрий. Я це ціную.
Ти отримала листа з новим переліком постачальників?
Так, дякую.
-Добре. -Ще щось?
Ні. Ти відповідаєш за поставки.
Це твоя зона.
Хочеш, щоб я весь вечір була надворі?
Ага.
Добре, я…
А це вже справжній дзвінок. Це рибний магазин.
-Ага. -Привіт. Так, Елл Хоровіц. Так?
Так, підтверджую, 8412 Гітер Плейс на 16:00.
Рибу необхідно привезти не пізніше 16:00… Ви мене чуєте?
Жахливий зв'язок.
ВЕЧІРКА
Слухай, мене трохи хвилює наше…
Ні. Добре.
-Ясмін? -Бувай.
Привіт, кицю.
Що ти тут робиш?
Марія каже, ти тут годинами сидиш. У тебе все добре?
Так. Я просто…
Розбирала… О боже. Усі ці сукні,
-знаєш, навряд чи я знову їх одягну, тому… -З ким ти розмовляла?
Ти чув, як я розмовляла із собою
про те, нащо мені стільки суконь. Це ж безглуздя.
Деякі мами зі школи
живуть не так заможно.
Тому я думала віддати деякі з них.
А чому ти сиділа на підлозі?
Бо це взуття, любий, це ж безглуздя.
Коли ти взагалі бачив мене в цьому?
Тому я хочу перебрати всі ці речі.
За хвилину спущуся.
Добре.
-Гаразд. Люблю тебе. -І я тебе.
Постав ці етажерки на кут отам, розклади по 4 канапе на тарілку
і постав 4 стопки тарілок, добре?
Добре.
Народ, хотіла сказати, як я рада
готувати цю шикарну вечерю разом із вами.
Марокканська кухня — важлива частина мого дитинства,
і сьогодні всі ці… аромати просто неймовірні.
Перепрошую.
Я просто рада, що в мене така чудова команда.
Давайте готувати.
Так, шефе. До справи!
Усе добре?
Так, добре. Намагаюся дізнатися, коли буде риба.
Вона ще не тут?
Зараз піду дізнаюся.
Гаразд. Якщо рибу не привезуть найближчим часом, я повторю долю Вателя.
Я подбаю про це.
Не хвилюйся, у нас вдосталь часу.
Заспокойся.
Я дуже спокійна.
Кумедний факт. Ватель насправді був дворецьким Луї II, а не шеф-кухарем.
Багато хто думає, що він був шефом
та вбив себе, бо рибу не привезли.
Я й не знала, а я ж француженка.
Треба більше «ras el hanout».
Моя команда знає, що я їжджу сюди лише щоб завітати до ресторану Джастін.
-Мило. -Це так.
Це єдина причина.
Я знав, що ви не робите приватні вечірки,
але вирішив, чому б не спитати?
І ми раді, що ти спитав.
-Добре. -Дякую.
І хочу сказати, як найближча подруга Джастін…
-А це я познайомила її з Джері. -Зрозуміло.
…мене дуже радує, як люди реагують на її страви.
Вона перерізала мою третю пуповину, уявляєш?
-Господи, пуповину. -Так.
А скільки в тебе дітей?
-Троє. І всі — маленькі монстри. -Ого.
Хочу тобі дещо показати.
-Це швидко. -Давай.
Це дуже смішно.
Лише хвилинка.
Годі, він усе тут обісцить.
Я хочу, щоб він обпісяв увесь дім, а ти облизав.
Кумедний малий.
Знаю, він як доктор Джекіл і містер Гайд, але милий.
У пса маразм. Жорстоко змушувати його жити.
-А це хто? -Це не маразм, він тупий.
Це Сара, моя донька. Їй 13.
-Гаразд. -Ага.
Мені не вірять, що вона моя.
-Ага. -Був кумедний випадок.
Коли їй було 6, у магазині іграшок вона сказала, що я її викрала,
бо я не купила їй Барбі. Я п'ять годин просиділа в поліції,
доки вона не сказала: «Мамо».
Я сказала: «Колись ти керуватимеш цим світом».
Схоже, з нею непросто.
Це так.
Вибач, у мене… важливе повідомлення.
-Добре. -Але… це круто.
-Побачимось. -Гаразд.
Бувай, Хантере.
Привіт, Хесусе.
Привіт, пані Енн.
Пане Себастьян.
Привіт, Хесусе.
Гаразд. Завтра о 8:30 відвезеш його в школу.
Так.
На десятій можуть бути затори.
Краще вийти раніше.
Вийдемо раніше і заїдемо за пончиком. Звучить непогано, га?
Мабуть.
І що цікавого ви запланували на сьогодні?
Спочатку сходимо в «Bottega Louie»
З'їмо чорничних млинців з вершками та посипкою
і вип'ємо полунично-банановий коктейль.
Звучить чудово.
А потім полетимо на виставку комах
в музеї природознавства.
Може, побачиш там тарантула?
Гей, малий, я ж казав, що сюди не можна з тваринами, забув?
Я не міг його залишити.
Він не любить спати один.
Прошу, тату.
Гаразд, лише цього разу.
Добре. Я наллю йому води.
Гаразд, чудово.
Знаєш, може час… Гагу, того?
Чудова ідея. Давай розіб'ємо сину серце двічі.
Я пожартував.
Це поганий жарт.
Слухай. Можеш додати грошей на спільний рахунок?
Цей переїзд виявився дорожчим, ніж я думав.
-Так, звісно. -Добре.
Показав, де він спатиме.
Круто. Тоді час збиратися, бо в нас великі плани.
Добре.
Бувай.
-Люблю тебе. -Люблю тебе.
-Уже сумую за тобою. -І я за тобою.
-Гаразд. Бувай. -Бувай.
Дзвоніть, як щось буде треба. Телефон завжди зі мною.
Добре.
Тобі буде дуже весело з татом.
О боже.
Енн, так?
-Адам? -Ага.
Можна з тобою?
Так, звісно.
Так дивно.
Тож ти підкорюєш хвилі?
Це найкоротший шлях до бога.
А я не вірю в бога.
Але коли в мене є час подивитися на океан…
я усвідомлюю, що я тут…
сиджу на цьому самому місці у світі,
і я — частина великого всесвіту,
а світ… обертається навколо.
Не знаю. Це водночас красиво і сумно.
В японців є для цього слово — юґен.
Це глибоке загадкове відчуття краси всесвіту,
а також суму через людські страждання.
Юґен.
Ага. Лише японською можна передати внутрішню двоїстість, так?
Вона є в кожному з нас.
Це круто.
Мені й так добре.
О, ні.
Що трапилося?
Це мій син.
Сьогодні він вперше мав лишитися з батьком,
але він хоче додому.
Це погано.
Мабуть, варто забрати його.
Ти мама. Зрозумів.
Я на тиждень їду в Напу, зробити дещо для клієнта.
Але коли повернуся, може зустрінемося?
Як гадаєш?
Так, давай.
Гаразд. Сподіваюся, усе вийде.
Дякую.
-Рада була побачитись. -Навзаєм.
Це абсурд.
Любий!
Вілле, не можна ж так підкрадатися,
особливо коли я пишу.
Вибач.
Відчуття, ніби ти шпигуєш за мною.
Тобто, не те що шпигуєш,
а ніби ти стежиш за всім, що я роблю.
Було краще, коли я весь час була зациклена на Оріоні?
Я не хочу сваритися.
Вибач, Ясмін.
Ні, це я маю вибачатися.
Я весь ранок вирішувала,
які сукні варто роздати,
і докоряю собі, що не попрацювала.
Схоже, я застрягла.
Знаєш що? На сьогодні досить, продовжу завтра.
Ні, краще не здаватися. Добре?
І ти дійдеш до чогось важливого.
А я поїду заберу Оріона.
-Тобі не важко? -Ні.
Дякую, любий. Люблю тебе.
А я тебе сильніше.
Той басейн.
Ні, то був інший.
-У тебе було два басейни? -Так, два.
Чоловік з двома басейнами.
А ось і наша зірка.
Ми якраз співали тобі дифірамби.
Еване, де ти був?
Ти ще на знайома з хазяїном. Це Хантер.
Я великий фанат ваших страв, мадам.
І він знає французьку.
Ви мені лестите.
Дякую, що пустили мене на свою чудову кухню.
Деякі страви я можу приготувати лише на місці.
Нема за що. Так.
Можна вкрасти їх на пару секунд?
Пару секунд, дякую.
-До зустрічі. -До зустрічі.
-Де риба? -Ти говорила з Елл?
-Вона відповідає за поставки. -Ні.
-Ти відповідаєш за поставки. -Не сьогодні.
Ми ж хотіли дати їй роботу.
Так, але не на кухні ж.
Вона не знає термінів, страв…
Вона була офіціанткою та не безпорадна.
-Джері, вона безпорадна. -Що?
На жаль.
Хотів попросити приглянути за дівчиною, яка працює з ними.
Не можна, щоб вона всю ніч показувала всім відео з дітьми.
Вона балаклива.
-Боже. -Так.
-Ага. -Це так.
Так, це проблема.
Якщо риби не буде,
я не зможу приготувати сочевичний суп для риботаріанців,
вегетаріанців, безм'ясотаріанців чи як їх там.
Я її знайду.
Ні. У тебе забагато спокус десь забалакатися.
Я сама її знайду.
А ти приготуй рибний бульйон. Дякую.
Це називається «пескетаріанець».
-Вона не вміє працювати під тиском. -Так, це проблема.
Елл. Дякую.
Що? Надто молодий?
Де моя риба?
Я дзвонила в рибний. Казали, будуть о 16:00.
Вони збрехали. Ясно?
Знайди мені рибу.
Добре. Не дивись на мене так.
У тебе страшні очі.
Потримай мій коктейль, я зараз… подзвоню їм.
Привіт. Я щодо доставки на 8412 Гітер Плейс.
Я говорила з кимось дві години тому, і мені обіцяли…
От бляха.
Привіт. Це знову я. Вибачте, зв'язок поганий.
-Я в горах і не можу… -Перепрошую, де ставити намет?
Дві хвилини.
Ага. Гадаю, краще я підключуся до Wi-Fi в будинку.
Тому напишіть мені на імейл ellhell@yahoo.com.
-Вибачте. -Ви мене чуєте?
Не зараз, я розмовляю по телефону.
Перепрошую. На мене Хантер чекає.
Вітаю. Керолайн Бертон.
За запрошенням.
Немає в списку.
Це неможливо.
Бретте! Привіт.
Керолайн…
З кав'ярні на Сансет.
Привіт, мала.
Ви разом?
Лише в мріях.
Побачимося всередині.
Пані, прошу вас відійти.
Привіт. Вибач, що так зненацька,
але Ясмін не бере телефон. Вона вдома?
Ага. Заходь, вона нагорі.
Ну… вона в навушниках, тому стукай гучно.
Добре.
А я нещодавно читала, що 65% хлопців-підлітків
вважають лобкове волосся огидним.
-Справді? -Ага.
Вони називають жінок із волоссям горилами.
-Ага. -Гидота.
Тому варто захищати наших хлопців
від промивки мізків порноіндустрією.
-Маю відповісти. -Добре.
Привіт, мамо.
Ні.
Гаразд, добре. Бувай.
Усе гаразд?
Усе добре.
Що сталося?
-Можна запитати? -Звісно.
Пообіцяй, що скажеш правду.
Так. Тільки не психуй, коли що.
-Не буду. -Добре.
Як гадаєш, мені не варто брати в мами гроші?
Ну, по-перше, не ти ж їх просиш, а вона сама дає.
Енн, що ти без них робитимеш?
Вона купила тобі дім.
Ти ж будеш безхатьком. Тобто, бездомною.
І справа не лише в тобі. Від тебе багато хто залежить.
Джордж навряд чи знайде справжню роботу.
-І що? -А Гретчен.
Онук Люпи. Він же перший, хто з їхньої родини пішов у коледж.
-Частково завдяки тобі. -Ага.
Правда, зараз не час усе кидати. Ти щойно зробила басейн.
Це вона зробила мені басейн.
Я його навіть не хотіла, а вона мене присоромила.
Це як з каблучкою, що вона подарувала. - Ага.
Вона забрала її, бо в мене нігті були брудні.
Ніби вона мече бісер перед свинями.
-О боже, люба. -Ага.
Я ніколи не переймалася через матеріальне.
На першому курсі коледжу
я цілий рік жила у фургоні свого хлопця,
пісяла в скляні банки.
-Що? -Ага.
О боже.
Я розумію, Енн. Але я на першому курсі
ходила на лекції з марксизму із сином Руперта Мердока,
і він весь час був такий брудний, оце брудне волосся…
Було схоже, що йому й на чашку кави не вистачає,
а зараз він живе в маєтку за 150 мільйонів доларів у Бель Ейр.
Тобто, що всі ми прикидаємося, що ми не ті, ким були в коледжі.
Ось нащо нам цей досвід.
Я вже не знаю, ким хочу бути.
Ага.
Іноді мені здається, що ми весь час оплакуємо людину,
якою сподівалися стати.
Не знаю.
Я обіцяла Джастін приїхати на ту вечірку.
О, точно.
Чекай, у тебе тепер і шоколад із чимось?
-Він дуже м'який. -Ні.
Енн.
-Ні. -Гадаю, тобі теж треба.
Ага, і, гадаю, нам варто поїхати на вечірку
і прикинутися тими, ким прикидалися в коледжі.
-Гаразд, добре. Я згодна. -Справді?
О боже.
А коли воно подіє?
За півгодини.
Можна мені хоча б у туалет?
Хочете, щоб я тут пісяла?
Гаразд, я справді не хотіла цього робити,
але я маю записати ваше ім'я.
У нас із Хантером отакі стосунки.
Народ… риба приїхала.
Розженіть усіх.
-Зараз? -Ага, зараз.
Мадонна вже під'їжджає.
Не можна зараз нікого підпускати до будинку.
Добре.
Резиденція Станіус? Доставка риби.
Що?
У вас п'ять хвилин, щоб віднести її туди.
-Пішки? -Ні, на верблюді.
Грубіяните, пані?
Доставку замовлено на 8412 Гітер Плейс.
Це в Шерман Оукс. А це Гітер Лейн.
П'ять хвилин. Вони щойно повернули на Малголланд.
Будь ласка. Я мати-одиначка.
Допоможіть віднести рибу на кухню.
Не хвилюйся, Дене.
Дві хвилини, і ми підемо.
Гаразд, давай.
Потрібна допомога?
-Так. Скільки можеш взяти? -А скільки є?
Гаразд, давай їй.
Ще одну.
Добре. Пішли.
-Ти там щось бачиш? -Нормально.
Добре. Пішли.
Пані та панове, риба.
О боже.
Сподіваюся, це не глиба.
Немає часу жартувати.
Нагрій бульйон. Усі, беріться за рибу.
Можу допомогти. Пахлава готова.
Дякую, Фреде.
Так, потрібно зробити філе.
Щоб у рибі не залишилося жодної кісточки. Жодної.
-Так, шеф. Зробимо. -Добре.
Перепрошую. Ви не бачили тут дівчину в червоній сукні?
Що сталося?
Нічого, пане, просто непрохана гостя.
Червона сукня, десь за 20…
-Ти? -Ні.
-Йди за мною. -Я розберуся.
-Її немає в списку, пане. -Ні.
Дуже дякую. Далі це моя справа. Я розберуся.
Привіт.
-Привіт. -Усе добре?
Так.
-Хочеш випити? -Шампанське б не завадило.
Добре.
-Можна в туалет? -Ага.
-Я майже годину терпіла. -Це неприйнятно.
Сюди. Я покажу, де туалет.
Дякую.
Треба залишити скаргу.
Вони ж мають відповідати за своїх водіїв.
Це була жахлива ідея.
Енн, я нічого не відчуваю.
Охолонь, усе буде, обіцяю.
Хоча, може, трохи діє,
бо в мене глюки, що ота жінка — Мадонна.
-Це і є Мадонна. -Ого.
-Глянь на її хлопця. Такий молодий. -Боже.
Цікаво, він називає її горилою?
Народ, ви прийшли.
-Дякую, що прийшли. -Привіт.
-У мене такий стрес. -Який класний ді-джей.
-Ага. -Класно.
Ага.
Моє тіло саме рухається під цей ритм.
Не знаю, чи це нормально.
Схоже, це називається «танцювати».
-Ми просто танцюємо. -Що з вам, народ?
Гаразд, побачимося пізніше.
Розважайтеся.
-Зустрінемося пізніше. -Бувай.
Гаразд.
Це схоже на рідину.
Ні, жодних фото.
-Дякую. -Охолонь.
Годі казати мені «охолонь».
Ти єдина відома мене людина, яка психує після грибів.
Це те, що я думаю?
Зараз почнеться злива.
Нічого не винось без вказівок.
-Я щось чув. -О, а ви швидко.
Ще одна бідна подруга?
-Добре. -Хай відкриває благодійний фонд.
-Елл. -Так?
Потрібно перенести всю їжу під намет.
-Намет? -Ага.
-Намет. О боже, намет. -Перший пункт у списку, намет.
Вірогідність дощу 30%, забула?
У мене дефіцит уваги. Вибач.
-Ти кажеш це зараз? -Усі в укриття!
-Намету немає! -У неї дефіцит уваги. Супер!
-Як ти її назвав? -Що?
Я сказав «супер»!
-Я тебе кохаю. -Гей.
Ти її не кохаєш. Це все твоя хвороба.
Керолайн, зажди!
Мої страви!
Гру закінчено. Я тебе піймав.
То й що.
Схопи мене, і потрапиш за ґрати!
Гей, народ!
Давайте кидатись кускусом!
Так, давайте кидатись кускусом!
Давайте кидатись кускусом!
Пташка ням-ням.
Хай живе Пітер Селлерс!
О боже. Дай свою сумочку на секунду.
Я така мокра.
Бляха, тепер ти охолонь, Енн.
Чекайте на мене!
Що ти тут робиш?
Ми тут уже давно. Це найкрутіша вечірка.
-Тут класно! -Йдіть до нас!
Давай.
Переклад субтитрів: Катерина Волобуєва