‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי, את צריכה לבוא למסיבה.‬
‫יהיה כיף.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-אן?‬
‫אן, את שומעת אותי?‬
‫אן?‬
‫שיט, אין קליטה.‬
‫שיט, הגבעות המחורבנות האלה!‬
‫קדימה, לא להפסיק לזוז.‬ ‫תפרקו את המשאיות עכשיו.‬
‫זוזו.‬
‫אתם מתבטלים, קדימה.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬ ‫-היי. רציתי להציג את עצמי.‬
‫אני דן. אני עובד עם האנטר.‬ ‫-היי, דן שעובד עם האנטר,‬
‫אני אל שעובדת עם ג'סטין,‬
‫ואני מתה על החולצה שלך.‬ ‫אני מעריצה את רוברט פלנט.‬
‫-הקיור -‬
‫כלומר, רוברט… כן.‬
‫כן. החברה שלי היא קניינית של רון הרמן יפן.‬
‫מגניב. כן.‬ ‫-כן.‬
‫תקשיבי, האנטר ממש מתרגש לקראת הערב.‬
‫הוא רק רוצה שהמסיבה תישאר בחוץ‬ ‫בגלל יצירות האומנות.‬
‫אין בעיה. יש לנו אוהל מרוקאי,‬ ‫שמיכות ותנורי חימום. אז…‬
‫יופי.‬ ‫-אנחנו בשליטה. אם ירד גשם, אנחנו מוכנים.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬
‫דן, אני… כן, הבוסית מגיעה.‬
‫אז אני אדבר איתך אחר כך, בסדר?‬ ‫-כמובן, כן.‬
‫טוב, אהיה כאן כל הלילה.‬
‫ג'סטין, איפה היית?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-המטבח מחכה לך. כולם.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫אני השפית. אני לא שוטפת סלט.‬
‫כן, אני יודעת את זה.‬ ‫-כן?‬
‫בסדר.‬ ‫-מה זה?‬
‫שמלה לאחר כך.‬
‫היינו אמורים להביא בגדים להחלפה?‬
‫אני לא יודעת. אני הולכת למסיבה. אולי.‬
‫לא הבאתי כלום.‬
‫ראית את ג'רי?‬
‫לא, אני מפחדת.‬
‫ממה? שהוא יאכל אותך?‬
‫איכס, מגעיל. למה את כזאת…‬ ‫-בחייך, את לא יכולה להתחמק ממנו כל הלילה.‬
‫טוב, לא אתחמק.‬ ‫-תהיי אמיצה.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫את, לכי.‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫מחכים לך בפנים.‬ ‫-כן, היי. אני שומעת הרבה "לא",‬
‫ואני רוצה לשמוע הרבה "כן". אני לא…‬
‫לא. כן.‬
‫זה ממש חשוב, ג'רי. רק שנייה. טוב…‬ ‫-כן.‬
‫סליחה. השיחה התנתקה.‬ ‫-אל, לא צריך… כמה זמן אנחנו מכירים?‬
‫אמרתי שאסדר לך משהו.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-זה כסף טוב, נכון?‬
‫כן, תודה, ג'רי. אני…‬
‫נחמד מצידך. אני מעריכה את זה.‬
‫קיבלת את המייל לגבי רשימת הספקים המעודכנת?‬
‫כן, זה בטיפול.‬
‫בסדר.‬ ‫-עוד משהו?‬
‫לא. את אחראית למשלוחים.‬
‫זו הממלכה שלך.‬
‫אתה רוצה שאישאר בחצר כל הלילה?‬ ‫-כן.‬
‫אה, בסדר. אני…‬
‫זו שיחה אמיתית. זה מוכר הדגים.‬ ‫-כן.‬
‫היי. כן, אל הורוביץ. כן?‬
‫כן, אני מאשרת משלוח.‬ ‫הית'ר פלייס 8412, 16:00.‬
‫המטבח צריך את הדגים לא יאוחר מ-16:00…‬ ‫אתה שומע אותי?‬
‫הקליטה כאן מזעזעת.‬
‫- פרק 8‬ ‫המסיבה -‬
‫תשמע, האמת שאני קצת מודאגת מ…‬
‫לא. בסדר.‬
‫יזמין?‬
‫חכה שנייה.‬
‫היי, מותק.‬
‫היי. מה קורה?‬
‫מריה אומרת שאת כאן כבר שעות. את בסדר?‬
‫לא, אני בסדר. פשוט…‬
‫עברתי על… אלוהים! כל השמלות האלה.‬
‫אתה יודע, אני כבר בקושי לובשת אותן, אז…‬
‫עם מי דיברת?‬
‫שמעת אותי מנהלת שיחה עם עצמי‬
‫על כמות השמלות שיש לי. זה מגוחך.‬
‫וכמה אימהות מבית הספר‬
‫נוסעות לגבול,‬
‫אז חשבתי שאוכל לתרום קצת.‬
‫למה היית שפופה על הרצפה?‬
‫בגלל… כל הנעליים האלה, מותק. זה מגוחך.‬
‫מתי נעלתי אותן בפעם האחרונה?‬
‫אני פשוט… אז אמשיך למיין את הבגדים,‬
‫וארד בעוד דקה.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. אוהבת אותך.‬ ‫-אוהב אותך.‬
‫בסדר, שימי את המגדלים האלה בפינה‬ ‫ותמלאי אותם במתאבנים, ארבעה במגש.‬
‫וארבע ערמות שוות של צלחות, בסדר?‬ ‫-כמובן.‬
‫כולם, אני רק רוצה להגיד כמה אני נרגשת‬
‫לבשל איתכם את הארוחה הנפלאה הזאת.‬
‫אוכל מרוקאי הוא חלק חשוב מאוד מהילדות שלי,‬
‫והערב, ה…‬
‫הריחות האלה פשוט מדהימים.‬
‫בכל מקרה, אני מצטערת.‬
‫אני פשוט שמחה כל כך שאתם הצוות שלי.‬
‫אז בואו נתחיל לבשל.‬
‫כן, שף. בואו נעשה את זה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫הכול טוב, כן.‬ ‫אני רק מנסה להבין מתי הדגים יגיעו.‬
‫הדגים עוד לא פה?‬
‫אני אברר מה קורה.‬
‫טוב, אני אגיב כמו ואטל‬ ‫אם הדגים לא יהיו פה בקרוב.‬
‫אני מטפל בזה, בסדר?‬ ‫אל תדאגי, אנחנו בקצב מעולה.‬
‫תישארי רגועה.‬
‫אני רגועה מאוד.‬
‫עובדה מעניינת: ואטל היה למעשה‬ ‫רב המלצרים של לואי השני, לא השף האישי שלו.‬
‫נוהגים לחשוב בטעות שהוא היה שף‬
‫ושהוא התאבד כי הדגים‬ ‫לא הגיעו בזמן לסעודה חגיגית.‬
‫וואו, לא ידעתי את זה, ואני צרפתייה.‬
‫צריך עוד קצת ראס אל חנות.‬
‫כל הצוות שלי יודע שאני חוצה את כביש 405‬ ‫רק בשביל האוכל של ג'סטין.‬
‫נחמד.‬ ‫-רק בשביל זה. זו הסיבה היחידה.‬
‫כן. וידעתי שאתם לא עושים אירועים פרטיים,‬
‫אבל אמרתי לעצמי, למה לא לשאול, יודעת?‬ ‫-ואנחנו שמחים ששאלת, האנטר.‬
‫יופי.‬ ‫-תודה ששאלת.‬
‫ואני חייבת לומר לך,‬ ‫כחברה הכי טובה של ג'סטין…‬
‫בזכותי היא פגשה את ג'רי, השותף שלה.‬ ‫-בסדר.‬
‫פשוט מדהים לראות אנשים‬ ‫מגיבים בצורה חזקה כל כך לאוכל שלה.‬
‫היא חתכה את חבל הטבור השלישי שלי, בסדר?‬
‫אלוהים, חבל הטבור השלישי.‬ ‫-כן.‬
‫כמה ילדים יש לך?‬
‫שלושה. כולם מפלצות קטנות.‬ ‫-וואו.‬
‫אני חייבת להראות לך משהו זריז.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה ממש מצחיק.‬
‫זה ייקח רק רגע.‬
‫תפסיק, פריק! הוא ישתין על הרצפה בגללך.‬
‫אני רוצה שהוא ישתין בכל הבית,‬ ‫ואז אתה תלקק את הפיפי!‬
‫הילד קורע מצחוק.‬
‫אני יודעת.‬ ‫הוא כמו ד"ר ג'קיל ומר הייד, אבל חמוד יותר.‬
‫הכלב סנילי. אכזרי להשאיר אותו בחיים.‬
‫מי זאת?‬
‫שרה, הבת שלי. היא בת 13.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן. אף אחד לא מאמין שהיא הבת שלי.‬
‫כן.‬ ‫-יש לי סיפור מצחיק.‬
‫היינו בחנות צעצועים כשהיא הייתה בת שש,‬ ‫והיא אמרה שחטפתי אותה,‬
‫רק כי סירבתי לקנות לה "ברבי חופשה", בסדר?‬
‫היינו חמש שעות בתחנת המשטרה‬
‫עד שהיא בסוף אמרה, "אימא".‬
‫הסתכלתי עליה ואמרתי,‬ ‫"את תשלטי בעולם, ילדה".‬
‫נשמע שהיא צרה צרורה.‬ ‫-כן.‬
‫סליחה, קיבלתי הודעה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל… אני מת על זה.‬
‫נתראה. ממש אהבתי.‬ ‫-בסדר. ביי, האנטר.‬
‫היי, חסוס.‬
‫היי, גברת אן.‬
‫מר סבסטיאן.‬
‫היי, חסוס.‬
‫בסדר, אז תביא אותו לבית הספר‬ ‫מחר בשמונה וחצי.‬
‫כן.‬ ‫-ובטח יהיו הרבה פקקים בכביש עשר,‬
‫אז תקפיד לצאת מוקדם.‬
‫נצא מוקדם ונאכל דונאט, נכון?‬ ‫נשמע טוב. נכון, ילדון?‬
‫אני מניח.‬
‫אז אילו דברים כיפיים תעשו היום?‬
‫טוב, קודם נלך ל"בוטגה לואי",‬
‫נזמין פנקייק אוכמניות‬ ‫עם קצפת וסוכריות צבעוניות,‬
‫ומילקשייק תות-בננה. מה?!‬
‫נשמע טוב.‬ ‫-וזה לא הכול. אחר כך נלך לתערוכת החרקים‬
‫במוזאון להיסטוריה של הטבע.‬
‫אולי תראה את הטרנטולות, נכון?‬
‫היי, ילדון, אמרתי לך‬ ‫שאסור להכניס חיות מחמד לבניין, זוכר?‬
‫הייתי חייב להביא אותו.‬
‫הוא שונא לישון לבד.‬
‫בבקשה, אבא.‬
‫טוב, רק הפעם.‬
‫בסדר.‬
‫אני אביא לו מים.‬ ‫-בסדר, יופי.‬
‫את יודעת, אולי הגיע הזמן ל…‬ ‫את גאגא, נכון?‬
‫רעיון נהדר.‬
‫נשבור את הלב של הבן שלנו פעמיים.‬
‫זאת הייתה בדיחה.‬
‫זאת לא בדיחה מצחיקה.‬
‫היי, תקשיבי, את יכולה‬ ‫להכניס עוד כסף לחשבון המשותף?‬
‫מעבר הדירה היה יקר בהרבה משחשבתי.‬
‫בטח. כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫הראיתי לגאגא איפה הוא יישן.‬ ‫-מעולה!‬
‫טוב, כדאי שנצא לדרך,‬ ‫כי יש לנו המון מה לעשות.‬
‫בסדר.‬
‫ביי.‬
‫אוהב אותך.‬ ‫-אוהבת אותך.‬
‫אני כבר מתגעגע אלייך.‬ ‫-ואני אליך.‬
‫בסדר.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫תתקשר אם תצטרך משהו.‬ ‫הטלפון שלי יהיה איתי כל הזמן.‬
‫בסדר.‬
‫אתה תיהנה כל כך עם אבא שלך.‬
‫אלוהים.‬
‫אן, נכון?‬
‫אדם?‬ ‫-כן.‬
‫יפריע לך אם אצטרף?‬
‫לא, בכלל לא.‬
‫מטורף.‬
‫אז אתה אוהב לגלוש?‬
‫זה הכי קרוב שאפשר להגיע לאלוהים.‬
‫אני לא מאמינה באלוהים.‬
‫אבל כשאני מקדישה זמן להתבוננות באוקיינוס…‬
‫אני מודעת לכך שאני כאן…‬
‫אתה יודע, יושבת במקום הספציפי הזה בעולם,‬
‫ושאני חלק מיקום גדול יותר,‬
‫והעולם מסתובב ו…‬
‫מסתובב.‬
‫אני לא יודעת. זה די…‬
‫יפה ועצוב בו זמנית.‬
‫ליפנים יש מילה לזה, "יוגן".‬
‫המשמעות העמוקה והמסתורית של יופי היקום,‬
‫וגם היופי העצוב של הסבל האנושי.‬
‫יוגן.‬
‫כן, רק השפה היפנית יכולה‬ ‫לבטא את הדואליות הפנימית הזאת, יודעת?‬
‫היא קיימת בכולנו.‬
‫זה מגניב.‬
‫לא, זה מספיק לי.‬
‫אוי, לא.‬
‫הכול בסדר?‬
‫זה הבן שלי.‬
‫זה היה אמור להיות‬ ‫הלילה הראשון שלו עם אבא שלו,‬
‫והוא רוצה לחזור הביתה.‬
‫אני מרחמת עליו.‬
‫אולי כדאי שאלך להביא אותו.‬
‫את אימא. אני מבין.‬
‫אני נוסע לנאפה לשבוע בשביל פרויקט של לקוח,‬
‫אבל כשאחזור, אשמח ליצור קשר.‬
‫זה בסדר?‬
‫כן, זה יהיה נהדר.‬
‫בסדר. אני מקווה שהכול יסתדר.‬
‫תודה.‬
‫שמחתי לראות אותך.‬ ‫-כנ"ל.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫מותק!‬
‫ויל, אתה לא יכול להתגנב לכאן ככה,‬
‫בייחוד כשאני כותבת.‬
‫סליחה.‬
‫אני מרגישה שאתה מרגל אחריי או משהו.‬
‫כלומר, לא ממש מרגל,‬
‫אבל אתה מסתכל על כל מה שאני עושה.‬
‫מה עדיף,‬ ‫שאהיה מרוכזת בטירוף באוריון כל הזמן?‬
‫אני לא רב איתך עכשיו.‬
‫אני מצטער, יזמין.‬
‫לא, אני מצטערת.‬
‫בזבזתי את כל הבוקר‬ ‫בניסיון להחליט אילו שמלות לתרום,‬
‫ועכשיו אני מרגישה אשמה כי לא עבדתי בכלל.‬ ‫אני חושבת שיש לי מחסום כתיבה.‬
‫אני פשוט… יודע מה?‬ ‫אני אפסיק עכשיו ואנסה שוב מחר.‬
‫לא. את צריכה להתמיד, בסדר?‬
‫בטוח שבסוף יעלה לך רעיון נהדר.‬
‫אני אלך לאסוף את אוריון.‬
‫לא אכפת לך?‬ ‫-לא.‬
‫תודה, מותק. אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך יותר.‬
‫הבריכה הזאת.‬
‫לא, זו הייתה הבריכה השנייה.‬ ‫-שתי בריכות?‬
‫כן, היו לנו שתי בריכות.‬ ‫-אתה נשמע כמו איש עם שתי בריכות.‬
‫הכוכבת שלנו פה.‬
‫בדיוק היללנו אותך.‬
‫אוון, איפה היית?‬
‫ג'סטין, לא נראה לי שפגשת‬ ‫את המארח שלנו. זה האנטר.‬
‫אני מעריץ גדול של האוכל שלך, גברתי.‬
‫והוא מדבר צרפתית שוטפת.‬
‫אתה מחמיא לי.‬
‫תודה שנתת לי להשתמש במטבח היפה שלך.‬
‫יש מנות שאי אפשר לבשל מראש.‬
‫בטח. כן.‬
‫אפשר לדבר איתם לשתי שניות?‬
‫שתי שניות, תודה.‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-נתראה בקרוב.‬
‫איפה הדגים שלי?‬ ‫-דיברת עם אל? היא אחראית למשלוחים.‬
‫לא, אתה אחראי למשלוחי המזון.‬ ‫-לא הלילה.‬
‫הסכמנו שנמצא לה משהו לעשות.‬
‫כן, אבל לא משהו שקשור למטבח.‬
‫היא לא מכירה את הלו"ז, את האוכל.‬
‫היא הייתה מלצרית.‬ ‫לא יכול להיות שהיא חסרת תועלת.‬
‫ג'רי, היא חסרת תועלת.‬ ‫-מה?‬
‫למרבה הצער.‬
‫התכוונתי לומר לך,‬ ‫שים עין על הבחורה שעובדת איתם.‬
‫היא נחמדה, אבל אי אפשר שהיא תראה‬ ‫סרטונים של הילדים שלה כל הערב.‬
‫היא פטפטנית.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-זה קורה.‬
‫כן, זו בעיה.‬
‫אם הדגים לא יגיעו,‬
‫אצטרך להכין נזיד עדשים לפישחונים,‬
‫לצמחונים,‬
‫ל"לא-אוכל-בשרים", איך שלא קוראים לזה.‬
‫לא, אלך למצוא אותה.‬
‫לא. יש יותר מדי הזדמנויות‬ ‫לעצור לשיחת חולין בדרך.‬
‫אני אביא אותה, טוב?‬ ‫לך למטבח ותכין את הציר. תודה.‬
‫היא ניסתה לומר "פסקטריאנים".‬
‫היא לא מתמודדת טוב עם לחץ.‬ ‫-לא. זו בעיה.‬
‫אל. תודה.‬
‫מה? צעיר מדי?‬
‫איפה הדגים שלי?‬ ‫-מה זאת אומרת? התקשרתי לספק,‬
‫ואמרו שהם יהיו פה בארבע.‬ ‫-הם שיקרו, בסדר?‬
‫פשוט תמצאי את הדגים שלי.‬ ‫-טוב. אל תסתכלי עליי ככה.‬
‫העיניים שלך מפחידות אותי.‬
‫תחזיקי את המשקה שלי, ואני אתקשר ואברר.‬
‫היי, אני מתקשרת לגבי המשלוח‬ ‫להית'ר פלייס 8412.‬
‫דיברתי לפני שעתיים עם מישהו שהבטיח לי ש…‬
‫שיט!‬
‫היי, זו שוב אני. מצטערת, הקליטה פה נוראית.‬
‫אני בהילס ואני לא יכולה…‬ ‫-סליחה, איפה להקים את האוהל?‬
‫שתי דקות. בסדר?‬
‫כן, היי. אני חושבת שעדיף‬ ‫שאתחבר ל-WiFi של הבית.‬
‫אז אני צריכה שתשלח לי מייל‬ ‫ל-ellhell@yahoo.com.‬
‫סליחה.‬ ‫-אתה שומע?‬
‫לא עכשיו, אני בטלפון.‬
‫סליחה. האנטר מצפה לי.‬
‫היי. קרוליין ברטון.‬
‫אישרתי הגעה.‬
‫לא ברשימה.‬
‫אבל זה בלתי אפשרי.‬
‫ברט! היי!‬
‫קרוליין…‬
‫מ"קופי בין" בסאנסט.‬
‫היי, יפהפייה.‬
‫אתם יחד?‬
‫גבר יכול לחלום.‬
‫נתראה בפנים, מותק.‬
‫גברתי, אני צריך שתזוזי הצידה.‬
‫היי, ויל. סליחה שקפצתי ככה,‬ ‫אבל יזמין לא עונה לטלפון. היא כאן?‬
‫כן. תיכנסי, היא למעלה.‬
‫פשוט… היא עם אוזניות, אז תדפקי חזק.‬
‫בסדר.‬
‫אבל קראתי לא מזמן ש-65 אחוז מבני הנוער‬
‫חושבים ששיער ערווה זה מגעיל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הם קוראים לנשים עם שיער ערווה "גורילות".‬
‫כן.‬ ‫-זה כל כך מגעיל.‬
‫לכן חשוב שנגן על הבנים שלנו‬
‫ולא ניתן לתעשיית הפורנו‬ ‫לעוות להם את החשיבה.‬
‫אני חייבת לענות.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, אימא.‬
‫לא עשיתי את זה.‬
‫טוב, בסדר. ביי.‬
‫מותק, את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬ ‫-כמובן.‬
‫תבטיחי שתגידי לי את האמת.‬ ‫-בסדר, אבל אסור לך להתעצבן מהמשוב שלי.‬
‫לא אתעצבן.‬ ‫-בסדר.‬
‫את חושבת‬ ‫שכדאי שאפסיק לקחת כסף מאימא שלי?‬
‫קודם כול, את לא לוקחת אותו.‬ ‫היא נותנת לך אותו.‬
‫אן, מה את אמורה לעשות?‬
‫היא קנתה לך בית.‬
‫תהיי הומלסית. כלומר, מחוסרת דיור.‬
‫ולא רק את, אן. הרבה אנשים תלויים בך.‬
‫תחשבי על ג'ורג'.‬ ‫הוא הרי לא ימצא עבודה אמיתית.‬
‫אז?‬ ‫-וגרטשן.‬
‫והנכד של לופה.‬ ‫הוא הראשון במשפחה שלו שלומד בקולג', נכון?‬
‫זה חלקית בזכותך.‬ ‫-כן.‬
‫ברצינות, את לא יכולה לעזוב עכשיו.‬ ‫הרגע בנית את הבריכה.‬
‫היא רצתה שאבנה את הבריכה.‬
‫לא רציתי את הבריכה‬ ‫והיא גרמה לי להרגיש רע לגבי זה.‬
‫זה כמו הטבעת שהיא נתנה לי ליום הולדת 40.‬ ‫-כן.‬
‫היא ביקשה שאחזיר אותה‬ ‫כי "הציפורניים שלי מלוכלכות".‬
‫זה היה "נזם זהב באף חזיר".‬
‫אלוהים, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫אף פעם לא היה לי אכפת מדברים חומריים.‬
‫כשהייתי בקולג', בשנה הראשונה שלי,‬
‫גרתי בוואן של החבר שלי כל השנה.‬
‫השתנתי בצנצנות זכוכית.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים.‬
‫טוב, אני מבינה אותך, אבל…‬
‫את יודעת, אן, בשנה הראשונה שלי‬
‫למדתי סמינר על מרקסיזם‬ ‫עם הבן של רופרט מרדוק,‬
‫והוא היה מטונף נורא כל הזמן,‬ ‫השיער שלו היה מלוכלך,‬
‫הוא נראה כאילו הוא בקושי‬ ‫יכול לקנות לעצמו כוס קפה,‬
‫ועכשיו הוא גר‬ ‫באחוזה בשווי 150 מיליון דולר בבל אייר.‬
‫כלומר, כולנו מעמידים פנים‬ ‫שאנחנו מישהו אחר בקולג', אן.‬
‫זו המטרה של השנים האלה.‬
‫אני כבר לא יודעת מי אני רוצה להיות.‬
‫כן.‬
‫לפעמים אני חושבת שכולנו רק מתאבלים‬ ‫על האדם שקיווינו שנהפוך לו.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫את יודעת, הבטחתי לג'סטין שאלך למסיבה.‬
‫אה, נכון.‬
‫רגע, השתדרגת לפטריות הזיה מצופות שוקולד?‬
‫זה חומר ממש חלש.‬ ‫-לא.‬
‫אן.‬
‫לא.‬ ‫-לדעתי את צריכה לאכול קצת.‬
‫כן, אני חושבת שאנחנו צריכות ללכת למסיבה‬
‫ולהעמיד פנים שאנחנו מישהו אחר, כמו בקולג'.‬
‫בסדר, אני אעשה את זה.‬ ‫-כן?‬
‫אלוהים.‬
‫כמה זמן זה לוקח?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אפשר לפחות להשתמש בשירותים?‬
‫אתה רוצה שאעשה פיפי כאן?‬
‫טוב, באמת שלא רציתי לעשות את זה,‬
‫אבל אני רושמת את השם שלך.‬
‫האנטר ואני ככה.‬ ‫-כולם…‬
‫משלוח הדגים מגיע. תפנה מפה את כולם.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן, עכשיו.‬
‫מדונה תכף מגיעה.‬
‫אי אפשר להכניס משלוחים לבית כרגע.‬
‫בסדר.‬
‫משפחת סטניוס? יש לנו משלוח דגים.‬ ‫-מה?‬
‫יש לך חמש דקות‬ ‫להעביר את הדגים מפה לשם, טוב?‬
‫ברגל?‬ ‫-לא, על גמל.‬
‫מה העצבים, גברת?‬
‫המוקד אישר שהכתובת היא הית'ר פלייס 8412.‬
‫מתברר שזה בשרמן אוקס. פה זה הית'ר ליין.‬
‫חמש דקות. הם פנו שמאלה למולהולנד.‬
‫טוב, בבקשה, אני אם יחידנית.‬
‫בבקשה תעזור לי להביא את הדגים למטבח.‬
‫אל תדאג, דן. נסיים בתוך שתי דקות.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫אתם צריכים עזרה?‬
‫כן. כמה את יכולה לקחת?‬ ‫-כמה יש לך?‬
‫טוב, תעמיס עליה.‬
‫טוב, עוד אחד.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫את יכולה לראות משהו ככה?‬ ‫-ברור.‬
‫בסדר. בואי.‬
‫גבירותיי ורבותיי, משלוח דג סול.‬
‫אלוהים.‬
‫נקווה שזה לא דג זול.‬
‫אין לנו זמן לבזבז.‬
‫לחמם מחדש את הציר. כולם על הדגים.‬
‫אני יכול לעזור. בקלאווה פיסטוק מוכנה!‬ ‫-תודה, פרד.‬
‫תקשיבו, אני צריכה פילטים.‬
‫אסור שיהיו שום עצמות בדג הזה.‬ ‫אפילו לא אחת.‬
‫כן, שף. בוא נעשה את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫סליחה. מישהו ראה בחורה צעירה בשמלה אדומה?‬
‫מה קורה?‬
‫שום דבר, אדוני, רק אורחת לא מוזמנת.‬
‫שמלה אדומה, בת 20 בערך…‬
‫את!‬ ‫-לא.‬
‫בואי איתי.‬ ‫-אני אטפל בזה.‬
‫היא לא ברשימה, אדוני.‬ ‫-לא.‬
‫תודה רבה. זה התחום שלי.‬ ‫תודה, אני אטפל בזה.‬
‫היי.‬
‫-את בסדר?‬
‫כן.‬
‫את רוצה משהו לשתות?‬ ‫-אני אשמח לשמפניה.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אפשר להשתין קודם?‬ ‫-כן.‬
‫אני מתאפקת כבר שעה.‬ ‫-זה לא לעניין.‬
‫בואי, אני אלווה אותך לשירותים.‬
‫בבקשה.‬
‫צריך לדווח עליו.‬
‫הם צריכים לקחת אחריות על הנהגים שלהם.‬
‫זה היה רעיון נורא.‬
‫אן, אני לא מרגישה כלום.‬
‫תירגעי. זה יקרה, אני מבטיחה.‬
‫טוב, אולי זה משפיע עליי קצת,‬
‫כי אני הוזה שהאישה הזאת היא מדונה.‬
‫זאת באמת מדונה.‬ ‫-וואו.‬
‫תראי את החבר שלה. הוא כזה צעיר.‬ ‫-אלוהים.‬
‫מעניין אם הוא קורא לה גורילה.‬
‫בנות, אתן פה!‬
‫תודה רבה שבאתן.‬ ‫-היי.‬
‫אני ממש לחוצה.‬ ‫-הדי-ג'יי מעולה.‬
‫כן.‬ ‫-אני מתה על זה.‬
‫כן.‬
‫אני לא יכולה להפסיק להזיז את הגוף עם הקצב.‬ ‫אני לא יודעת אם זה נורמלי.‬
‫נראה לי שאני רוקדת. אני רוקדת.‬
‫אנחנו רק רוקדות.‬ ‫-מה עובר עליכן?‬
‫בסדר, נתראה אחר כך.‬
‫תיהנו הלילה.‬
‫ביי. בואי למצוא אותי, בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫זה כמו נוזל.‬
‫לא, בלי תמונות.‬
‫תודה.‬ ‫-תירגעי.‬
‫את מוכנה להפסיק להגיד לי להירגע?‬
‫רק את מסוגלת להתעצבן‬ ‫כשאת מסטולה מפטריות.‬
‫זה מה שנדמה לי?‬
‫הולך לרדת גשם.‬
‫שום אוכל לא יוצא מהמטבח עד להודעה חדשה.‬
‫בבקשה תגידו לי שאני מדמיין.‬ ‫-זה היה מהיר.‬
‫עוד חברה בצרה, ג'רי?‬
‫בסדר.‬ ‫-הבחור צריך ארגון צדקה משלו.‬
‫אל.‬ ‫-כן?‬
‫אל, צריך להעביר את כל האוכל לאוהל.‬
‫האוהל?‬ ‫-כן.‬
‫האוהל. אלוהים, האוהל.‬ ‫-הפריט הראשון ברשימה, האוהל.‬
‫סיכוי של 30 אחוז לגשם, זוכרת?‬
‫יש לי הפרעת קשב וריכוז, ג'רי. סליחה.‬
‫עכשיו את אומרת לי!‬ ‫-כולם לתפוס מחסה!‬
‫אין אוהל!‬ ‫-לאל יש הפרעת קשב! צריך תוכנית שונה!‬
‫איך קראת לה?‬ ‫-מה?‬
‫אמרתי "שונה"!‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫היי, אתה לא אוהב אותה.‬ ‫המחלה שלך מדברת מגרונך.‬
‫קרוליין, חכי!‬
‫האוכל שלי!‬
‫האוכל שלי…‬
‫המשחק נגמר. תפסתי אותך.‬
‫ואני אותך.‬
‫תיגע בי עכשיו ותיכנס לכלא!‬
‫היי, כולם!‬
‫מסיבת גשם של קוסקוס!‬
‫כן, מסיבת גשם של קוסקוס, כולם!‬
‫מסיבת גשם של קוסקוס!‬
‫ציפור יאם-יאם!‬
‫חוזרים לעבר עם פיטר סלרס!‬
‫אלוהים. תני לי את התיק שלך לשנייה.‬
‫אני נרטבת לגמרי.‬
‫פאק, זה קר!‬ ‫אן, את צריכה לזרום עם זה, מותק.‬
‫חכו לי!‬
‫מה אתן עושות פה?‬
‫אנחנו פה כבר שעות. המסיבה הזאת מדהימה!‬
‫המים נעימים. תיכנסו!‬ ‫-תקפצו!‬
‫אנחנו חייבות לקפוץ.‬