‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫ובבוקר היפהפה והנהדר ההוא,‬ ‫חוש הריח שלי חזר.‬
‫אימא, קוד חום!‬ ‫-איפה?‬
‫בסלון. שלושה ממזרח לטלוויזיה,‬ ‫שניים מדרום לספה.‬
‫איפה אבא?‬ ‫-במטבח.‬
‫בסדר. תעסיק אותו.‬ ‫-בסדר.‬
‫שיט!‬
‫- פרק 4‬ ‫החתול והשלשול -‬
‫אתה יכול להוסיף עשבי תיבול, אבא?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫לא, עשבי תיבול טריים.‬
‫כן, כמובן. בן של שפית.‬
‫שניים מדרום לספה… חרא, איפה החרא?‬
‫בבקשה, האוכל מוכן.‬ ‫-תודה.‬
‫הכנתי ארוחת בוקר!‬ ‫ -נהדר. מעולה.‬
‫מה שלומך, אהובתי?‬
‫מצוין, שלומי מצוין. בואו נאכל.‬
‫בתיאבון.‬
‫כן.‬
‫חתיכת טוסט בשבילי…‬
‫אני מריח את החרא של זומבי.‬
‫כן? אני לא מריחה כלום.‬
‫אני מריח את החרא של החתול שלך.‬
‫אני לא מריחה כלום. אתה מריח משהו?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫ברור, את מצוננת.‬
‫לא, האף שלי כבר לא סתום.‬
‫אני מריחה הכול מאז שהתעוררתי.‬
‫פשוט ככה?‬ ‫-פשוט ככה. התרופה עובדת.‬
‫בסדר.‬
‫את הולכת למסעדה?‬ ‫ג'רי אמר לך להתמקד בספר שלך.‬
‫אני עדיין צריכה ללכת ולראות שהכול בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני עובד מהבית. אני צריך להכין‬ ‫את המצגת שלי לפגישה בשבוע הבא.‬
‫עם האדריכלים שג'רי הכיר לך?‬
‫כן. טוב, הם הכירו את העבודה שלי כבר קודם.‬
‫העבודה שעשיתי בפריז.‬ ‫-כמובן.‬
‫והם מתים על העבודה שלי.‬ ‫-מעולה.‬
‫ברצינות, אני מריח משהו.‬
‫אנחנו לא מריחים כלום, רק אתה.‬
‫אתה מריח משהו?‬
‫משהו מסריח.‬ ‫-לא, כלום.‬
‫יש ריח של חרא.‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫אבא יחזור לעבוד בקרוב?‬
‫כן. הוא עובד על לחזור לעבוד בקרוב.‬
‫הוא ילך למקום אחר כדי לעבוד?‬
‫כי אני חושב שיעשה לו טוב‬ ‫לצאת מהבית לפעמים.‬
‫כן, כולם הולכים‬ ‫למקום אחר כדי לעבוד, אתה יודע?‬
‫הוא אמר לי שאילו היה בצרפת,‬ ‫הוא היה האדריכל הגדול ביותר באירופה.‬
‫הוא אמר את זה?‬
‫כן.‬
‫- מרטן: אין נייר טואלט.‬ ‫השתמשתי במגבות נייר. -‬
‫- תעשי קניות בדרך הביתה? -‬
‫עזבי את הטלפון, כלבה טיפשה.‬
‫בסדר, סע! אני רואה אותך. אידיוט!‬
‫אימא, אל תתחרי בו.‬
‫סליחה, מותק. הוא פשוט כזה…‬
‫אימא, מה את אוהבת יותר,‬ ‫להיות אימא או להיות שפית?‬
‫אני אוהבת להיות אימא שלך.‬ ‫זה מה שאני הכי אוהבת.‬
‫אז את לא אוהבת להיות שפית?‬
‫לא, אני אוהבת להיות שפית,‬ ‫אבל זו העבודה שלי.‬
‫הבית עולה באש.‬
‫את יכולה להציל רק אדם אחד.‬
‫את מי את מצילה, אותי או את גסטון?‬
‫גסטון הוא לא אדם.‬
‫הוא חתול זקן מאוד,‬ ‫והוא כבר היה אמור למות, נכון?‬
‫סליחה. לא, אבל… אתה יודע.‬
‫אותי או את אבא?‬
‫אותך.‬
‫את עצמך או אותי?‬
‫אותך.‬
‫טוב, אימא.‬ ‫-תמיד.‬
‫אחזור הביתה מאוחר בערב.‬
‫יש לי המון עבודה במסעדה.‬
‫בטח כבר תישן, אבל אבוא לתת לך נשיקה.‬
‫את תמיד אומרת את זה,‬ ‫אבל איך אדע שבאמת עשית את זה?‬
‫תשמע מה נעשה.‬ ‫נכון שיש לך בובה של ארנב לבן קטן?‬
‫אצבע בטוסיק?‬
‫כן. אצבע בטוסיק.‬
‫טוב…‬
‫אני אשים אותו על הכרית שלך.‬
‫ככה תדע שבאתי לתת לך נשיקה.‬
‫בסדר. מוצא חן בעיניי.‬ ‫-יופי.‬
‫נשיקה.‬ ‫-אוהב אותך, אימא.‬
‫הסבה מקצועית בשנות הארבעים לחייך.‬
‫כאישה.‬
‫הסבה מקצועית בשנות הארבעים לחייך כאישה.‬
‫מספר אחת: שיננית.‬
‫מספר שתיים: מזכירה רפואית.‬
‫מספר שלוש: סוכנת ביטוח.‬
‫- אל הורוביץ, 5,000 דולר -‬
‫הבא בתור.‬
‫היי. כן.‬ ‫אני רוצה לפדות את הצ'ק הזה, בבקשה.‬
‫אני כבר חוזרת.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫גברת הורוביץ,‬ ‫אני ברון ג'ונסון, מנהל הסניף.‬
‫מה שלומך היום?‬ ‫-נהדר.‬
‫תודה רבה ששאלת.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-צריך עוד סוכריות על מקל.‬
‫ראשית, אני רוצה לנצל את ההזדמנות‬ ‫כדי להודות לך על 24 שנות נאמנותך.‬
‫אלוהים! 24 שנים.‬
‫בטח הייתי רק ילדה כשפתחתי את החשבון הזה.‬
‫הסוכריות נגמרו.‬
‫גלדיס, דיברנו על זה. סוכרייה אחת ללקוח.‬
‫קמצנים.‬
‫גלדיס, אם תתנהגי בגסות,‬ ‫אצטרך לבקש ממך לעזוב.‬
‫אני ממש מצטער.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫גברת הורוביץ, אני בטוח שמדובר באי הבנה,‬
‫אבל נראה שהצ'ק שלך בוטל‬ ‫כמה ימים אחרי שנכתב.‬
‫מה? אני מצטערת, זה בלתי אפשרי.‬
‫אני יודע, אבל הוא בוטל.‬
‫אל תאמיני לשום מילה שיוצאת מהפה שלו.‬
‫ברון, כלקוחה נאמנה מזה 24 שנים,‬
‫אני מבטיחה לך שאתה עושה טעות גדולה כרגע.‬
‫אני רוצה לפדות את הצ'ק, בבקשה.‬
‫אני מבין את התסכול שלך, גב' הורוביץ,‬ ‫אבל לצערי אי אפשר לפדות צ'ק מבוטל.‬
‫כמו כן, יש אי התאמה‬
‫בין צבע הדיו וכתב היד.‬ ‫-מה? אפשר לראות?‬
‫תראי, שם המוטב והחתימה כתובים בדיו כחול,‬
‫והסכום כתוב בדיו שחור.‬
‫לא שמתי לב לזה.‬
‫גם לא שמת לב שהחתימה…‬
‫מספיק! אני רוצה לסגור את החשבון שלי עכשיו.‬
‫גב' הורוביץ.‬ ‫-אני רוצה לסגור את החשבון.‬
‫תביא את המסמכים, בבקשה.‬
‫שתדע לך שמתקשרים אליי כל היום.‬
‫HSBC, סיטיבנק, צ'ייס. כולם מחזרים אחריי.‬
‫ואני אומרת, "לא מעניין אותי,‬ ‫אני לא רוצה את הכסף שלכם.‬
‫תנו אותו למישהו אחר.‬ ‫אני נאמנה לסאות'רן קליפורניה פייננשל".‬
‫זו מי שאני.‬
‫אני בן אדם נאמן, בסדר?‬
‫כרצונך. בבקשה, בואי איתי.‬
‫בשמחה.‬
‫נכון להיום, בחשבון שלך‬ ‫יש יתרת חובה של 1,278.67 דולר,‬
‫לא כולל עמלה על משיכת יתר.‬ ‫-מה?‬
‫איך תרצי לשלם את החוב?‬ ‫-אלוהים. אתה רציני? לא להאמין עליך!‬
‫אם תיתן לי לפדות את הצ'ק,‬ ‫אשלם את החוב ברגע זה.‬
‫גברת הורוביץ…‬ ‫-תפסיק לקרוא לי גברת הורוביץ!‬
‫כל הכבוד, אחותי!‬
‫הסניף הזה מחורבן!‬
‫כן…‬
‫אני יודעת.‬
‫טוב, זה מה שמגיע לי‬ ‫על שהתחתנתי עם גבר שצעיר ממני בעשר שנים.‬
‫אני רק רוצה לוודא שאוכל לצאת מהחוזה מוקדם.‬
‫נהדר. בסדר, אז…‬
‫אשלח לך את הכסף מחר.‬
‫בסדר. תודה רבה.‬
‫אני ממש מעריכה את זה.‬
‫בסדר. ביי.‬
‫לא ניקית את הכלוב של סר גאגא? הוא מצחין.‬
‫אני לא יכולה. קיבלתי מחזור.‬
‫הריח עושה לי בחילה, אן.‬
‫חשבתי שקיבלת מחזור בשבוע שעבר.‬ ‫ -גם אני.‬
‫סבסטיאן צריך לנקות את הכלוב של גאגא, אן.‬ ‫זו חיית המחמד שלו.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-מחקרים מראים‬
‫שילדים שעושים מטלות לא הופכים לנרקומנים.‬
‫בסדר.‬ ‫-אראה לך את המאמר.‬
‫אראה לך אותו.‬ ‫-בסדר, אני אדבר איתו.‬
‫את יכולה לעזור לי לפתוח את זה?‬ ‫-יש לי בחילה, אן.‬
‫אני צריכה אוויר.‬
‫בסדר.‬
‫שלום, חסוס.‬
‫היי.‬ ‫-תתחדש על הטנדר. אהבתי את הצבע.‬
‫זה צבע בהתאמה אישית.‬
‫תהיתי אם תוכל לעזור לג'ורג' בסוף השבוע.‬
‫הוא שכר דירה קטנה במרכז העיר, סוג של משרד,‬
‫והוא צריך להעביר כמה חפצים, ו…‬
‫אשלם לך, כמובן.‬
‫לא.‬
‫אני שמח לעזור לך, גברת אן.‬
‫הגירושים שלי היו כל כך קשים.‬
‫אני לא מתגרשת.‬
‫אני זוכרת שהגירושים שלך היו די קשים.‬
‫אבל המצב השתפר, נכון?‬
‫טוב, "אחרי המוות הראשון, אין אחר בלתו."‬
‫זה מקסים.‬
‫שתילי התותים והפסיפלורה נמצאים בטנדר שלי.‬
‫אני יכול לשתול אותם היום.‬ ‫-נהדר.‬
‫כן. סבסטיאן יהיה כל כך מאושר.‬
‫תוסיף את זה לחשבון שלי.‬ ‫-לא. זו מתנה ממני אלייך, גברת אן.‬
‫לא, אני לא יכולה להסכים.‬
‫אני מתעקש. באמת, אין בעיה.‬ ‫-לא.‬
‫אפשר?‬
‫תודה.‬
‫בסדר. זה היה קל.‬
‫תודה רבה.‬
‫לא מוצא חן בעיניי איך שהוא מדבר איתך, אן.‬
‫בחייך, הוא סתם נחמד.‬
‫הוא רוצה לעשות את זה איתך. זה ברור.‬
‫תודה על הדאגה, גרטשן, אבל בחייך.‬
‫הוא מריח שאת פנויה עכשיו, אן.‬
‫גברים מריחים את הדברים האלה. הם כמו כלבים.‬
‫לא נראה לי שהוא מריח את זה.‬ ‫-הוא מריח את זה.‬
‫בכל מקרה, אני לא פנויה.‬
‫אל תדאגי. אני שמה עליו עין.‬ ‫-טוב, אני צריכה להתכונן לעבודה.‬
‫את צריכה לקנות עוף לארוחת ערב‬ ‫כשאת אוספת את סב.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫זוכרת אותי? אני השכנה שלך.‬ ‫אני הבעלים של פטריק, הכלב.‬
‫היי. כן, פטריק, כמובן.‬
‫אני כל כך שמחה שמצאת אותו.‬ ‫כלומר, אני מניחה, כי שמעתי אותו.‬
‫לא מצאנו אותו.‬
‫לא, הוא מצא אתכם. אז…‬
‫תקשיבי, אנחנו יודעים שזו את.‬
‫התקשרת לשירות הווטרינרי,‬ ‫ובגללך לקחו את פטריק מהבית שלנו.‬
‫למה שאעשה משהו כזה?‬
‫אני לא יודעת. למה?‬
‫איזה מין בן אדם לוקח כלב‬
‫משני ילדים קטנים שאוהבים אותו‬
‫רק כי הוא נובח יותר מדי כשהוא מתרגש?‬
‫תראי, אני חושבת שנפלה פה אי הבנה, בסדר?‬
‫אני אוהבת כלבים.‬
‫הסיבה היחידה שאין לנו כלב היא שבעלי אלרגי.‬
‫אבל אני מבטיחה לך שגדלתי עם כלבים…‬ ‫-תקשיבי, הבן שלך סיפר לילדים שלי.‬
‫בסדר?‬
‫לא נכון.‬ ‫-דווקא כן.‬
‫הוא סיפר להם שזרקת את פטריק מעבר לגדר,‬
‫עטוף בשמיכה, כמו בוריטו.‬
‫יש דוקרני מתכת גדולים וחדים על הגדר שלנו.‬
‫את יכולה לתאר לעצמך שהילדים שלי‬
‫היו מתעוררים למראה הכלב האהוב שלהם‬ ‫משופד על הגדר שלנו?‬
‫תקשיבי, לבן שלי אוריון‬
‫יש נשמה יצירתית ורגישה מאוד.‬
‫אני חושבת עליו כמשורר, והדמיון שלו…‬ ‫-מה שהוא אמר לילדים שלי‬
‫לא היה פואטי במיוחד.‬
‫בסדר. תודה שהבעת את החששות שלך.‬
‫אני אדבר איתו.‬
‫טוב?‬ ‫-בסדר, כן, תדברי איתו.‬
‫אבל לפני שתדברי איתו את צריכה להחליט‬ ‫אם את רוצה ילד ישר‬
‫שיודע את ההבדל בין טוב לרע,‬
‫או שקרן קטן‬ ‫שמסתיר את ההתנהגות הסוטה של אימא שלו.‬
‫- השמוק ביטל את הצ'ק! -‬
‫מה?‬
‫- תגידי לו להתקשר בהקדם האפשרי -‬
‫- אני אנסה -‬
‫- מצצתי לו.‬ ‫תפסיקי להתנהג כמו מרילין מונרו. -‬
‫מרילין מונרו?‬
‫"חלמתי שאני אווז בחוות כבד אווז,‬
‫אבל במקום להלעיט אותי באוכל,‬ ‫החוואי שפך לי מלט לתוך הגרון.‬
‫כשהמלט התייבש בתוך האיברים הפנימיים שלי,‬ ‫התפוצצתי מבפנים."‬
‫בסדר.‬
‫חשבתי שהסכמנו לצמצם את ההרהורים הקיומיים.‬
‫ומה הקטע של המתכונים המטורפים החדשים?‬
‫מה זה היה, אפרוח שליו‬ ‫עם קיפוד ים ורוטב רימונים?‬
‫קודם כול, בלי אפרוחים או תינוקות.‬
‫אמריקנים לא אוהבים לאכול תינוקות.‬
‫הם רוצים את הקלאסיקות, נכון?‬
‫הם רוצים פולה או פו‬
‫או בויאבז ממרכיבים בני קיימא, את יודעת?‬
‫משהו מוכר, משהו…‬ ‫-נשי.‬
‫כן, נשי, אימהי.‬
‫הכיוון הוא "מאמאן!" כן?‬ ‫אבל אולי קצת יותר לוהט.‬
‫הכיוון הוא ילדים במטבח‬ ‫שעושים שיעורי בית על שולחן עץ גדול.‬
‫דמייני את אלברט הקטן נכנס הביתה בריצה,‬
‫וקיש ממתין לו בתנור,‬
‫ובדיוק עשית חפוז עם מרטין‬ ‫בקומה העליונה, כן?‬
‫כאילו אי פעם הייתי בבית‬ ‫כשאלברט חזר מבית הספר‬
‫או היה לי זמן לחפוז.‬
‫בעסק הזה אף אחד לא עושה סקס‬ ‫או רואה את הילדים שלו.‬
‫אתה עושה סקס כל הזמן.‬
‫מה?‬ ‫-נכון? אני טועה?‬
‫אז יש לך זמן ל…‬
‫אין לי ילדים.‬
‫אני אדם חולה, בסדר?‬
‫זה עלה לי באהבת חיי.‬
‫אסור לי אפילו להגיד את המילה "סקס".‬
‫אני לא רוצה לרדת לפסים אישיים.‬ ‫בשורה התחתונה, את מכירה את העסק הזה, טוב?‬
‫שפיות, נשים מבוגרות במטבח.‬ ‫מצפים ממך למתכונים ותיקים אבל טובים.‬
‫בסדר, תגיד את זה ל"פוד אנד ויין"‬ ‫שבחרו בי כשפית החדשה הטובה ביותר.‬
‫לפני חמש שנים.‬
‫אלה שנות כלבים בעסק הזה.‬ ‫אם בהוצאה היו רוצים להיות חדשניים,‬
‫הם היו מתקשרים‬ ‫לאיזה בחור צעיר ולוהט מאיסלנד‬
‫שיש לו אלפי עוקבים באינסטגרם.‬
‫ואגב, יש חשש קטן‬
‫לגבי הנוכחות "השולית" שלך במדיה החברתית.‬
‫אבל זו שיחה אחרת.‬ ‫-לא. יש לי פייסבוק.‬
‫פייסבוק?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. ג'סטין…‬
‫כולנו רוצים בטובתך, נכון?‬
‫את בצללים,‬ ‫ואנחנו מנסים לדחוף אותך לעבר האור.‬
‫ובלי אינסטגרם, אין אור.‬
‫את פשוט בצללים של עולם התרבות.‬
‫ואהיה באור אם אעלה תמונה של פול או פו?‬
‫תחשבי על רטטוי.‬
‫מה הפך אותו לכוכב?‬
‫מתכון פשוט שהוא למד מאימא שלו.‬
‫לא, אימא שלי לא לימדה אותי כלום.‬ ‫היא ברחה כשהייתי בת עשר עם משורר פלסטיני.‬
‫אלוהים, זה כל כך צרפתי. אני מת על זה.‬
‫את מריחה משהו?‬
‫אז אתה רוצה שאשאב השראה מעכברוש של דיסני?‬
‫לא. אני רוצה שתסיימי‬ ‫את הטיוטה הראשונה כמה שיותר מהר.‬
‫בסדר.‬ ‫-זה הכול.‬
‫כן.‬ ‫-סליחה.‬
‫טוב, אם כבר מדברים על עכברושים…‬ ‫-בסדר.‬
‫ביטלת את הצ'ק של אל?‬
‫ביטלת אותו?‬
‫כן.‬
‫קלאסי. איך עשית לה את זה?‬
‫לא. אני מצטער.‬
‫למיטב זיכרוני, כולם הזדעזעו‬ ‫והאשימו אותי שהפכתי את החברה שלנו ליצאנית.‬
‫ביטלתי את הצ'ק כי רציתי שיהיה ברור‬
‫שהרגע המשותף שאני ואל חלקנו‬
‫לא היה עסקה כספית, בסדר?‬
‫את ואני נעזור לחברה שלנו‬
‫בלי שנרגיש שמדובר בנדבה.‬
‫זה הכול. כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫נמצא דרך לעזור לה, אתה ואני.‬
‫מה?‬
‫חזרת.‬ ‫-כן.‬
‫התגעגענו אלייך.‬ ‫-פרד, תכין את קולי המנגו הנהדר שלך?‬
‫אשים אותו על הפולארד.‬
‫כן, שף.‬
‫ג'וי, תוסיפי קצת בקלה מומלחת‬ ‫לפוט או פו הערב, בסדר?‬
‫דגים בפוט או פו? מתכון חדש, עכשיו?‬
‫אם לא עכשיו, אימתי?‬
‫נוציא את הזקנה החביבה הזאת‬ ‫מהצללים אל האור.‬
‫בואו נחדש קצת.‬
‫אני מזכירה לכולם שאנחנו ב"שה ז'וסט".‬
‫טוב. שמעתם את האישה.‬
‫אני האישה.‬
‫אימא?‬
‫היי, מותק.‬
‫אתה כזה חמוד.‬
‫לא חמוד, אימא.‬
‫אני לוחם נינג'ה מפחיד‬ ‫עם מהלכים שיכולים להרוג כל מבוגר.‬
‫בסדר. אנא חוס על חיי, איש נינג'ה מפחיד.‬
‫תקשיב, לפני שתאכל חטיף,‬
‫אני רוצה לדבר איתך לרגע.‬
‫שב.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז, אוריון…‬
‫אימא עשתה משהו לא כל כך נהדר‬ ‫לפני כמה ימים,‬
‫והיא רוצה שתדע שהיא ניסתה‬ ‫כמיטב יכולתה לתקן את זה, אתה יודע?‬
‫ובגדול, אימא דאגה לפטריק,‬
‫כי הוא תמיד בחוץ, מיילל בשמש, רוצה אוכל.‬
‫ואימא קיוותה‬ ‫שאם היא תתקשר לשירות הווטרינרי,‬
‫אולי יוכלו לעזור לו.‬
‫אבל היא…‬
‫לא היה לי מושג שיבואו לכאן‬
‫ויוציאו אותו מהבית.‬
‫וכשגיליתי,‬
‫הייתי נסערת מאוד,‬ ‫ונסעתי בשיא המהירות כדי למצוא אותו‬
‫ולהחזיר אותו למשפחה שלו.‬
‫אני מנסה לומר‬ ‫שזה מה שראית דרך החלון באותו לילה.‬
‫אני רוצה שתדע שהאמנתי באמת ובתמים‬ ‫שאני עושה את זה לטובת הכלב הקטן הזה.‬
‫אז למה אמרת לאימא שלהם‬ ‫שאת לא יודעת איפה הוא?‬
‫אני חושבת שפחדתי שאימא שלהם תכעס עליי.‬
‫קיוויתי שהשקר ייתן לי קצת זמן ל…‬
‫אלוהים. לתקן את הטעות הטיפשית הזאת.‬
‫זה בסדר, אימא. פטריק בטוח עכשיו.‬
‫את לא צריכה לבכות.‬
‫תודה, מותק.‬
‫בבי"ס תמיד אומרים לנו לחיות את האמת שלנו.‬
‫מקסים. זה משפט יפהפה.‬
‫היי, מה דעתך שאכין לך שייק שקדים וכורכום?‬
‫תשתה אותו בזמן שתסיים‬ ‫את שיעורי הבית בפרסית.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫אני מתה על זה, קאי. אתה נהדר.‬
‫קאי, עכשיו תסתכל עליי‬ ‫ותקרוץ כאילו אתה זומם משהו.‬
‫כן. עכשיו תסתכל עליי במבט רציני,‬ ‫כאילו אתה חושב,‬
‫"אימא, את מי את אוהבת יותר,‬ ‫את אוליבר או את שרה?"‬
‫לא, אבל בשקט. קדימה.‬
‫אימא…‬
‫כן?‬ ‫-נסיים בקרוב?‬
‫מתי אפשר לאכול דונאטס?‬
‫עוד צילום אחד, מותק,‬
‫ואז נלך ל"קריספי קרים", אני מבטיחה.‬
‫אולי זה? מהר, בוא נחליף בגדים.‬
‫קאי הספורטיבי.‬ ‫-כן, מותק.‬
‫בוא נעשה את זה. קדימה.‬
‫ממש מהר. תוריד את החולצה. בסדר.‬
‫דיברתי עכשיו עם Net-A-Porter.‬
‫שמלת יזמין אזלה בתוך שלושה ימים.‬
‫זה נפלא.‬
‫ו-Moda Operandi יצרו קשר הבוקר‬
‫ושאלו אם יש לנו‬ ‫פריטים זמינים למשלוח מיידי.‬
‫זה באמת קורה.‬
‫אנחנו מתרחבים באופן רשמי לאופנת נשים.‬ ‫-זה מגיע לך, אן.‬
‫אני כל כך שמחה.‬
‫גם אני. אני מתרגשת כל כך.‬
‫מותק. היי, הכול בסדר.‬
‫תתעורר, מותק. זה היה רק סיוט. אתה בסדר?‬
‫כן?‬
‫חלמתי שהאייתוללה ח'ומייני עומד לאכול אותי.‬
‫זה היה נורא, אימא.‬ ‫היו לו שיניים גדולות ורקובות.‬
‫מותק, ח'ומייני מת.‬
‫הוא לא יכול לפגוע בך.‬
‫אתה מוגן. אימא ואבא כאן, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫זה היה רק סיוט קטן.‬ ‫הוא חלם שח'ומייני טורף אותו.‬
‫מה?‬
‫הוא נרדם עכשיו. זה בסדר.‬
‫היי, אפשר לדבר איתך לרגע?‬
‫כן.‬
‫אז בחודש שעבר את ואוריון ניהלתם דיון ארוך‬
‫על העוגיות שתאפו לסנטה.‬
‫כן. כלומר, אתה לא שמח‬ ‫שהוא עדיין מאמין בסנטה? זה כל כך חמוד.‬
‫זוכר את המאמר ההוא ב"אטלנטיק"? זה טוב.‬
‫כן. אבל…‬
‫הלילה היה לו סיוט‬ ‫על כך שח'ומייני טורף אותו.‬
‫והוא עדיין מאמין בסנטה,‬
‫והוא חולם על ח'ומייני.‬ ‫אלה שני דברים קיצוניים ומנוגדים.‬
‫טוב, אני לא יודעת.‬
‫מה היית מעדיף, שהוא לא יאמין בסנטה‬
‫או שהוא לא יפחד מח'ומייני?‬
‫אני פשוט…‬
‫אני פשוט חושב‬ ‫שהוא לא צריך לדעת הכול בינתיים.‬
‫הוא כמעט בן 12.‬
‫בעוד שנה הוא יגלוש באינטרנט‬ ‫וייחשף לעולם האמיתי.‬
‫ואם הוא לא יהיה מוכן, זה עלול למוטט אותו.‬
‫אתה יודע, אני שחורה ופרסית.‬
‫אני ילדה של שורדים משני הצדדים,‬
‫ולטוב ולרע, כך גם הבן שלנו.‬
‫אתה צריך להתעורר, אירי.‬
‫העולם שונה מאוד עבור חלק מאיתנו.‬
‫וואו.‬
‫יפה מאוד, יזמין.‬
‫זה היה ממש טוב. ממש נהדר.‬
‫את לא יכולה להגיד דברים כאלה‬ ‫ואז להסתובב וללכת לישון.‬
‫מה קורה?‬
‫בסדר. טוב.‬
‫יש עוד משהו,‬
‫ולא ידעתי איך לספר לך, אבל…‬
‫לא הצלחתי לסיים את התזה שלי.‬
‫אני רוצה לחזור לעבודה.‬
‫אני צריכה לחזור לעבודה, ויל,‬
‫ואני מרגישה שהמחשבות שלי‬ ‫מסתחררות בלי שליטה,‬
‫כאילו משהו לא בסדר במוח שלי.‬
‫כאילו, אני לא יודעת,‬ ‫אני צריכה לעשות MRI או משהו?‬
‫אני יודעת שהייתי מרוכזת יותר מדי באוריון‬ ‫בזמן האחרון,‬
‫ואני מרגישה שאני חונקת אותו,‬ ‫הוא חונק אותי.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫אני אקח איתי את אוריון לכנס בפאלו אלטו.‬
‫בסדר? ככה יהיה לך זמן לעצמך, ותוכלי לכתוב.‬
‫אבל אתה לא יכול לעשות את זה,‬ ‫כי זה שבוע שלם.‬
‫כלומר, הוא בכיתה ו'. זו שנה חשובה.‬
‫זה סוף שבוע ארוך.‬ ‫הוא יפספס שני ימי לימודים, גג.‬
‫מה דעתך?‬
‫הוא יהיה רחוק ממני כל הזמן הזה.‬
‫הוא אפילו לא בן 12.‬
‫- אל תקני את מותג הבית. -‬
‫- הנייר מתפורר ונדבק לשערות הערווה שלי. -‬
‫ערב טוב. סליחה על ההפרעה.‬
‫את יוצאת במקרה?‬ ‫-עוד דקה.‬
‫מעולה. אפשר לקבל את החניה שלך?‬
‫כן. בטח.‬
‫נהדר. תודה.‬
‫בסדר.‬
‫כבר ניסית את זה.‬ ‫תא המטען שלך לא גדול מספיק.‬
‫אתה יודע מה עוד לא גדול מספיק?‬
‫הזין הקטן שלך.‬
‫מה הבעיה שלך, גברת?‬ ‫-אני לא יוצאת…‬
‫באמת?‬ ‫-…בזמן הקרוב.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫בסדר.‬ ‫-סע.‬
‫תיהני מנייר הטואלט שלך.‬
‫ועכשיו, המתכון של אימא שלי‬ ‫לאף א-לה נז'.‬
‫לא, זה לא נכון.‬
‫לא של אימא שלי,‬ ‫כי אימא שלי מעולם לא בישלה כלום.‬
‫האמת היא שלמדתי הכול‬ ‫על אוכל וחיים מאבא שלי.‬
‫יש סוד להכנת קרם אנגלז מושלם.‬
‫חממו את החלב המלא עד לרתיחה‬ ‫וערבבו פנימה את הסוכר.‬
‫אבל חכו עד שהחלב יתקרר‬ ‫לפני שתוסיפו את מחית הווניל.‬
‫סדר הפעולות הזה מבטיח‬
‫שהווניל לא יוסיף מרירות לחלב.‬
‫בבישול, כמו בחיים,‬ ‫מרירות מחסלת כל זכר למתיקות.‬