ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Чорт, схоже я заразилася від Альберта.
Якщо ти захворіла, не підходь до мене.
У мене цього тижня презентація,
я не можу хворіти, інакше ніколи не знайду роботу.
Чорт, я вже не можу.
До чого це «я вже не можу»?
Ти такий талановитий архітектор,
і нестерпно, що тут не цінують твою роботу.
У мене була робота мрії в Парижі.
Але я все кинув і поїхав за тобою, бо Париж здавався тобі депресивним.
А тут не депресивно з президентом-психом?
Я нічого не можу вдіяти з тим, що тут у моді французька кухня,
а не французький дизайн.
Я знаю, що все буде добре, Мартіне.
Я виснажена, і хотіла б, щоб ти іноді
допомагав із покупками, доки не вийдеш на роботу.
Я купую, а холодильник знову порожній.
Ніби… Я просто більше так не можу.
Я робитиму покупки, якщо хочеш. Не проблема.
Добре, дякую.
ВЕЛИКИЙ ЧИХ
Спробуємо всю олію.
-Добре. -Ага.
Просто спробуємо, розумієш?
-Гей, Френку. Як ти? -Джастін.
Добре. А ти? Привіт.
Подивись на ці лисички.
Вони зовсім не пахнуть.
Справді? Гжеліна щойно замовила велику партію.
Ні, насправді вони дуже ароматні. Спробуй цей.
Я нічого не відчуваю. Ти жартуєш?
У тебе є трюфелі?
О боже, подивись на них.
Справжні красені.
Чудово. Краще інший.
Цей трохи поїдений великим хробаком.
Подивись на цей.
Ідеально.
Чекай, можна я вкушу?
Я не відчуваю смаку.
Що відбувається?
О боже.
Нічого.
Нічого. Я не…
Куркума.
Я не відчуваю смаку.
Нічого. Базилік, нічого.
Я навіть не відчуваю… часник.
-Сонечку, ти застудилася. -Вибач. Що мені робити, Еване?
Гаразд.
Усе добре. Я пару днів буду твоїм носом.
Дякую, Еване. Що б я без тебе робила?
Вибач, Френку.
-У мене невелика панічна атака. -Усе добре.
Я нічого не відчуваю.
Це жах.
-Усе добре. -Я скину гроші.
ТРЮФЕЛІ
Вони знову це зробили.
Уілле, вони вигнали його надвір.
Він цілими днями виє.
Гаразд. Я зроблю сніданок. Він скоро прокинеться.
Вітаю, служба вилову тварин. Це Бред. Чим допомогти?
Так. Привіт, Бреде, як справи?
Добре. Слухайте. Я хочу повідомили про собаку.
Так. Він належить моїм сусідам.
Ну, вони залишають цього бідолаху
киснути у власних екскрементах цілими днями.
Іноді навіть ночами.
Ну, розумієте, я люблю тварин,
і сподіваюся, що над ним не знущаються.
Це вже не кажучи, що нещодавно ми бачили тут койота.
Знаю.
Коли вони зможуть приїхати поговорити з моїми сусідами?
3155 Суперба Стріт.
Чудово.
Ні, дякую, Бреде.
Любий, сьогодні в тебе не гімнастика, а футбол.
Мамо, це моя версія спортивної форми. У школі кажуть бути вірними собі.
-Себастьяне, годі. -Звісно.
-Ти маєш вдягти форму. -Це не проблема.
Ми вже запізнюємося.
-Я вдягну футболку зверху цього. -Енн, я розберуся.
-Облиш. -У шортах незручно.
-Давай. -Я вдягну зверху футболку. Тату!
Усе добре.
Розслабся.
Він особистість, яка в себе вірить, і йому має бути так комфортно.
Такий вже він.
-І нам не варто втручатись. -Може. А може й варто.
Просто розслабся.
Добре?
А це смачно.
У нас компроміс.
Друже, чудово виглядаєш.
-Чудова зачіска. -Ти схожий на Девіда Бекхема.
Давай. Пішли.
Вперед.
Майже.
Цього ніколи не буде.
Подивіться на Себастьяна, він такий граціозний.
І справді, він чудово виглядає.
Дивись, ніби маленька газель.
-Вони такі бездоганні та милі. -Ага.
А колись стануть волохатими і смердючими,
і більше не обійматимуться з нами.
-Це прикро. -Дуже прикро.
Мені погано від думки, що Альберт
тикатиме своєю штукою в якусь американську дірку.
О боже, Джастін.
Що не так з американськими вагінами?
Гадаю, вона мала на увазі,
що краще, щоб це вона була французька.
-Завжди. -Справедливо.
О, так.
Я казала Альберту, якщо його першою буде американка,
вона має підписати контракт, що на 100% згодна на це.
-О боже. Це смішно. -Ні, такий вже світ,
і я була б не проти підписати якусь форму, коли була підлітком.
Хоча, тоді б усе можна було відстежити, а це погано.
Джастін, кепсько виглядаєш. Що з тобою? Що це?
Я застудилася. І ніс заклало. Буквально ніхріна не відчуваю.
А це якесь безрецептурне лайно. Яке не діє.
Знаєш, скільки зірок померло через безрецептурні ліки?
-По-перше, це стероїди. -Принц. Я впевнена.
Ні. Принц? Це були рецептурні пігулки.
-Це був фентаніл. -Якщо когось і звинувачувати,
то лікарів, які це прописали. Більше не користуйся цим.
Добре.
Що?
Надери їм зади, синку.
О боже, це було так близько.
Знаєш, що?
Щодо варіантів.
Я казала Елл… До речі, а де Елл?
Вона писала, що знайшла роботу.
Так, в історичному музеї.
-Круто. -Що вона там робить?
Щось із дітьми.
Справді?
Велоцираптор харчувався лише м'ясом,
хоча більшість динозаврів пізньої крейди були травоїдними.
Тож, якби велоцираптор існував зараз, він би мене з'їв?
Так!
Ні! Не зараз!
Ні… з'їж їх.
Так, з'їж їх.
-Мамо. -Що?
Оріон сказав, що мені фея на волосся наперділа.
-О, це неприємно. Йди сюди. -Оріоне.
Оріоне. Любий, підійди.
Вибач.
-Негайно. -Гей, стеж за ліктями!
Я чула, що ти сказав Себу.
Ми про це говорили, чи не так?
Як гадаєш, що він відчуває, коли ти так кажеш?
Але мамо, я не хотів образити.
Ти вчиш мене казати правду.
Це справді виглядає так, ніби фея неперділа.
Гаразд.
Іноді правду варто казати так,
щоб повністю не розкривати те,
що ти справді думаєш. Зрозумів?
-Гаразд, любий. -Ходімо, Себе.
Ну, офіційно це лайно.
Що трапилося?
Дивіться. З динозавра лізе велика какашка.
Ти кого какашкою назвав, лайно мале?
-А ти молодець. -Смішно.
І тебе звільнили?
Так.
Ти найгірша відома мені єврейка.
-О боже. -Що?
Тобі не можна так казати. Ти ж не єврейка.
Ну, у цьому є сенс. Усі французи антисеміти.
-Це так. -Ні, не так.
У нас найбільше євреїв після Ізраїлю і США.
Та годі. Це неможливо.
-Це правда. -Вона права. Я загуглю.
Перепрошую. Хіба не Петен відправляв нас у газові камери?
Ні, вибач, у концтабори.
Чекай, гадаєш, французам подобалась німецька окупація
після Другої світової війни?
-Ага. -Це був жах.
Вибачте. Маю відповісти.
-Алло. Це Елл. -Я онука партизанів.
Усі французи так кажуть.
-О боже. -Просто кажу.
-Годі суперечок. -Люблю тебе.
Отже, у Франції справді більше євреїв,
ніж будь-де, окрім США та Ізраїлю.
Гаразд.
-Тож… -Агов.
Агов, тобі не можна використовувати євреїв
як виправдання тому, що французи не люблять арабів.
-Я так більше не можу. -Джастін.
Що ти робиш?
Джастін, це сміття.
О боже.
Я не відчуваю.
Навіть апельсинову шкірку.
-Запаху нема. -Подзвоню своєму лікарю.
Він крутий.
Він колись дуже допоміг Джорджу з носом.
-Зараз напишу йому. -Боже.
Тільки не копирсайся в смітті.
-І викинь стероїди. -Добре.
-Ти впораєшся, подруго. -Гаразд. Я рада.
Мені пощастило, що Еван узяв на себе ресторан.
Я йому не вірю.
Він надто труситься над тобою.
Що значить труситься?
Значить, вона вважає, що він цілує тебе в зад.
Це так.
Справді?
Так, трохи.
Я маю йти.
-Джастін. -Люблю вас.
-З нею все буде добре? -Так.
Я маю йти, Мартіне.
-Ні! -Серйозно, я маю йти.
Сьогодні ж наш сімейний день. Що я скажу Альберту?
Бувай, Альберте.
До зустрічі! Я маю бігти в ресторан.
Повернуся за годину. Не хвилюйся.
Лови!
Усе добре?
Ага. Не знаю. Вона не… Не знаю.
На днях читав дуже цікаву статтю у Le Monde
про останнє дослідження, що хлопцям насправді більше потрібен тато,
ніж мама.
-Справді? -Ага.
Я думав, для хлопців мама — це все.
Ага. Я теж,
але очевидно, що хлопці, яких ростили батьки-вдівці,
ставали більш впевненими чоловіками, ніж ті, кого ростили мами-вдови.
-Вдови? -Ага.
Оріон любить свою маму.
Але, знаєш, Жюстін завжди вся в роботі,
і одразу відмовилася годувати груддю.
Тому Альберт дуже прив'язаний до мене.
Ага.
Пам'ятаю, Яс казала, що в Джастін був мастит чи щось таке.
-Ага. -Може це через це.
Ага, точно.
Чесно кажучи, я не вірю, що це справжня хвороба.
Гадаю, це щось видумане західними лікарями.
Як післяпологова депресія.
Спитай у жінки, що працює на полях в Африці,
чи була в неї ця чортова депресія?
Ага.
Давай.
Ні, але в тебе чудово виходить, справді.
Тобто, тут взагалі стало легше дихати.
Дякую, Джері.
-Я це ціную. -Дякую.
Люблю цю роботу.
-Ага. -Справді.
Налий собі щось міцне.
Я повернулася.
Я бачу.
Я ж сказав, що впораюся сам.
Могла не приходити.
Моркву треба підготувати до п'ятої.
Вона готова?
Розслабся. У мене все під контролем.
Гаразд? Як інакше? Я ж вчився в найкращої.
Ну, очевидно, що ні.
Ти почистив моркву.
Хто чистить органічну моркву?
Увесь її аромат у шкірці.
Деревні ноти, поєднання кислоти та терпкості.
І консистенція.
А це що?
Це не морква.
Це морквяне пюре.
Вони гарячі. Ти обпечеш руки.
-Фреде, лід, швидко. -Зараз.
Що за галас?
Що ти тут робиш? Я думав, ти вдома із застудою.
Де моя цибуля?
Я сказав поки зачекати, щоб вона була хрустка.
Хрустка?
Ми не робимо хрустке, Еване.
Ми робимо карамелізоване, ясно?
Мене не було дві години, а тут уже МакДональдз.
Це моя кухня.
Джастін, ти під чимось?
Бо в тебе обличчя…
Так, зі мною щось не так…
Що?
…бо я нікому не смокчу член?
Заткни…
Джастін, не ганьби себе.
Так. Я ганьблю себе, бо показую свої емоції,
бо я жінка.
-Годі. Тобі треба додому. -Ага, поїду додому. Поїду і помру там.
А коли повернуся з мертвих, хочу бути чоловіком.
Гаразд. Добре.
Що це? Віддай мені.
Ти все використала?
О боже, серце.
-Що? -Воно так швидко б'ється.
Гаразд. Нам потрібно у швидку.
Так, я її відвезу.
Ні, ти потрібен на кухні.
Вибачте всі. Це найгірший день у моєму житті.
-Добре. -Вибачте. Дякую.
Еване, я люблю тебе.
-Поїхали. -Я люблю тебе.
-І я тебе. -Давай, поїхали.
-І тебе! -Робимо цибулю нехрусткою.
-Привіт. -Привіт.
Я Хелен, ваша сусідка. Ми ще не знайомі.
О, рада познайомитися. Ясмін.
Вибачте, що турбуємо в неділю, але ви не бачили Патріка?
-Патріка? -Наш песик. Не можемо його знайти.
Я залишаю його надворі,
бо він дуріє цілий день сидіти вдома,
а тепер його немає.
Може, я забула закрити хвіртку.
Я просто… може, ви щось чули чи бачили?
Ні, ми весь ранок були із сином на футболі,
тому вибачте.
Матусю, може його спіймав койот?
-Мамо? -Що, любий?
Коли ми їхали на футбол, я бачив схожого собаку на вулиці.
-Справді? -Так.
Ну, мабуть, Патрік утік.
Ви не пробували поїздити навкруги або…?
Точно. Так і зробимо, поїздимо навкруги.
Сподіваюся, знайдемо його до темряви. Дякую.
Так, звісно. Якщо ми можемо допомогти, скажіть.
Гаразд, дякую. Патріку?
Патріку!
Привіт, Бреде. Це Ясмін.
Ми говорили вранці про Патріка,
собаку з Веніс, що виє надворі.
Так, він зник.
Що?
Нащо ви це зробили?
І навіть не залишили записку?
Я розумію, що ви не FedEx, але…
Ні, я просто сказала, що собака виє.
Я не просила його красти. Де він зараз?
Яку процедуру?
Не зрозуміла. Тобто, в нього яєчка не опустилися?
Ви кажете, що маєте його приспати,
бо в нього неідеальні яйця?
Гаразд. Тобто,
якщо за ним не прийдуть протягом 24 годин,
ви його вб'єте?
О боже.
На знімку поліпів немає.
А пухлини?
Легкий застій, але нічого страшного.
Це просто… вранці я почала чхати,
а потім втратила нюх.
Це нормально для застуди.
Ні, ви не розумієте,
я не відчуваю смаку.
Отже, не можу готувати. А значить, не можу жити.
Гаразд. Нам точно потрібно, щоб ви жили.
Я пропишу вам антигістаміни, які знімуть закладеність,
і більше жодних спреїв.
-Ага. -Дам вам щось від почервоніння,
а ще пропишу антибіотик на випадок, якщо це бактеріальне.
Антибіотики! Але я вже двічі їх приймала минулого року.
Це не забагато?
Ну, ті були від повторної інфекції сечового міхура.
Це інший тип антибіотиків.
Гаразд.
У вас було доволі серйозне запалення. Пощастило, що без сепсису.
Це було дуже боляче.
Вірю.
У вас більше одного статевого партнера?
Ні, я… заміжня.
І кожного разу, коли в нас із чоловіком секс,
у мене запалення.
У вас було три запалення за останні два роки?
Ага.
Ну, ви знаєте, як це буває,
діти, багато роботи і просто виснаження…
-Ага, точно. -Ми занадто виснажені.
Класична проблема.
Ага. Скільки вашим дітям?
Йому 11.
Одна дитина.
Одинадцять — це чудовий вік.
Він дуже милий. І гарний. Коли був малим.
Ну, насолоджуйтеся.
Час швидко плине.
Звичайно. Так.
Я дам вам дещо для…
Ну, на випадок тривоги.
-Добре, дякую. -Нема за що.
Гаразд.
Привіт, любий.
Уявляєш, Патрік зник.
Патрік?
Ну, той маленький милий песик сусідів.
Хіба ти вранці не дзвонила в службу вилову тварин?
Так, але я ні до кого не додзвонилася.
Знаєш що? Схоже, вони відстежили мій дзвінок
і вирішили самі його викрасти.
Гаразд, я залишила коротке повідомлення,
але дуже розпливчасте.
А 40 хвилин тому я дзвонила їм,
і вони сказали, що забрали його,
і якщо ніхто не забере його за 24 години,
вони можуть його приспати.
Скажи сусідам, щоб поїхали і забрали його.
Ні, я не можу.
Тоді вони дізнаються, що це я.
Тобто, що я…
Що я залишила повідомлення службі вилову.
І ще, навіть якщо я їм це скажу,
схоже, у Патріка якесь захворювання яєчок.
Бред каже, що це через недбалість.
Тому, навіть якщо вони спробують, їм його можуть не віддати,
і навряд чи хтось захоче забрати…
хворого песика з одним яєчком.
Хто такий Бред?
Гаразд, народ.
У мами для вас новини. Можеш відкласти телефон?
-Я пишу татові. -Зараз.
Тож, мама втратила роботу.
Знову?
Так. Знову.
Дякую, Олівере.
-Мамо? -Так.
-У всіх моїх друзів є кишенькові. -Не починай.
Про нас варто зняти реаліті-шоу.
Ми типу Кардаш'яни, але бідні.
-Ні. -Дуже бідні.
Ні. Не люблю це слово. Я вже казала, ми не бідні.
Ми — середній клас. І я казала не дивитись реаліті-шоу, так?
Кардаш'яни — це не про наші сімейні цінності.
А звідки в нас є сімейні цінності?
-Запитання. -Що?
Як гадаєш, ми бідні, бо дурні,
чи дурні, бо бідні?
Мамо, навіть якщо ми бідні, ми щасливі, бо ми родина.
Ага, без наших тат.
І ти найкраща мама у світі,
бо дозволяєш мені їсти пластівці на вечерю.
Смакота.
Каю.
Можеш повторити ще раз?
Так само, але з великою посмішкою.
Ти найкраща мама у світі,
бо дозволяєш мені їсти пластівці на вечерю.
Смакота.
Ще раз.
Ти найкраща мама у світі,
бо дозволяєш їсти пластівці на вечерю.
Смакота.
Я тривожуся за Джастін.
Гадаю, вона нещаслива з Мартіном.
Я впевнена, що вона не йде лише через Альберта.
А ти що думаєш?
Я не щасливий.
Відкриємо ще пляшку?
-Енн, я не щасливий. -Тихіше!
Ти дурбецало.
Гаразд, припини. Мені пора спати.
Такий милий.
Мамо.
-Вибач. -Ти знову мене знімаєш.
Вибач.
Я не відчуваю запах твого волосся, а я так люблю цей запах.
Я його помив.
Ти зуби почистив?
Ага. Двічі.
Чим ви з татом займалися?
-Математикою. -Чудово.
Ти знову обпеклася?
Так. Нічого страшного.
Знову гаряча каструля.
Мамо. А ти знала, що коли Джон зустрів Йоко, він відчув те ж саме,
що й з Полом?
Гадаю, тому його музика чудова навіть соло,
бо в ній любов до когось.
Розумна думка.
Я приготую тобі обід у школу. Що хочеш?
Можеш зробити рулет з овочами та козячим сиром?
Люблю, як ти готуєш, мам.
Я теж тебе люблю, сонечку.
Гаразд. Спи.
-На добраніч. -Добре.
Ой, мамо. А можеш станцювати той кумедний танець?
Гаразд.
М + А
Мартін і Альберт…
А я?
О боже.
Попереджаю, не прив'язуйся до мене.
У мене кам'яне серце.
Не лижи мене.
Гаразд.
Це один із твоїх родичів.
Ось так.
Ні. Не смикайся.
Гаразд.
Обережно. Вибач за це.
Патріку, ти як?
Йди.
Знаю. Я тебе не люблю.
Гаразд. Так. Я тебе люблю.
Але ти маєш іти. У нас нічого не вийде.
Ти маєш іти. Я знаю.
О боже. Бувай.
Жюстін?
Так?
Що відбувається? Уже пізно, я дзвонив тобі кілька годин.
Я була у швидкій. Були побічні явища на спрей для носа, а потім я обпекла руку
Я так нервував!
Дзвони мені, коли таке стається. Я міг допомогти.
Не хотіла турбувати.
Чому ти завжди намагаєшся звалити все на себе?
А моя застуда?
Знаєш, я все одно отримаю ту роботу, тому…
-Ай! -Що таке?
-Бляха. -Що трапилось?
Що таке? Я зробила тобі боляче?
Ні, я пошкодив диск, коли ніс пляшки з водою.
О, це погано.
Так, вибач.
Давай зробимо це іншим разом?
Може, я буду зверху?
Ні, так навіть гірше! Ти мені хребці зламаєш.
-Гаразд. -Просто подивимось фільм.
Так, чудова ідея.
Піду перевдягнуся.
Можеш принести мені аспірин?
Звісно.
У нас є все.
Ми просто…
Ми просто спробуємо.
Подивимося, що краще для нас обох.
А як щодо Себастьяна?
Лев може паруватися до п'яти разів за сім хвилин,
а для самиці це досить болючий процес.
Вона народить новому альфа-самцю трьох дитинчат…
Новому альфа-самцю…
Від спрею в мене запаморочення. Я буду спати.
Коли самець закінчить…
-Я вдягну навушники. -Як хочеш.
…обидва задоволені.
Моє майбутнє залежало від мого носа.
Що зі мною буде, якщо я втрачу нюх?
Те, як ми все сприймаємо, визначає, ким ми є.
Що ми, як не поєднання відчуттів?
Те, що мені тхне, може бути ароматом для іншої тварини.
Від смороду лайна мене нудить,
а для таргана це апетитний шоколадний пиріг,
щойно з духовки.
Те, що нас можуть з'їсти заживо, для нас жах,
а для богомола, можливо,
бути з'їденим самицею, яку він щойно запліднив,
це цілковите блаженство.
Переклад субтитрів: Катерина Волобуєва