‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎La naiba! ‎Cred că am luat gripă de la Albert.
‎Dacă ești bolnavă, stai departe de mine!
‎Am prezentare săptămâna asta,
‎nu-mi permit să răcesc. ‎Nu mai primesc niciodată un job.
‎Futu-i! Nu mai pot.
‎Cum adică, nu mai poți?
‎Ești un arhitect talentat,
‎nu-mi place că nimeni ‎nu-ți vede arta aici.
‎Aveam o slujbă de vis la Paris.
‎Am lăsat totul ca să vin aici, ‎fiindcă spuneai că Parisul e deprimant.
‎Nu e deprimant și aici, ‎cu psihopatul ăsta de președinte?
‎N-am ce să fac ‎dacă e la modă bucătăria franțuzească,
‎dar nu și arta. Asta e.
‎Știu că o să fie bine ‎până la urmă, Martin.
‎Sunt foarte obosită ‎și mi-aș dori ca uneori
‎să te ocupi de cumpărături ‎când ești în pauză, ca acum.
‎Eu cumpăr, dar frigiderul e tot gol.
‎Parcă… Pur și simplu nu mai pot.
‎Mă ocup eu de cumpărături. Nicio problemă.
‎Bine, mulțumesc!
‎EPISODUL AL TREILEA ‎STRĂNUTUL DE POMINĂ
‎Vreau să încerc tot uleiul.
‎- Bine. ‎- Da.
‎Vreau doar să-l încerc. Înțelegi?
‎- Bună, Frank! Ce faci? ‎- Justine.
‎Bine, tu? Bună!
‎Uită-te la gălbiorii ăștia!
‎Azi nu au miros.
‎Serios? Gjelina a dat o comandă uriașă.
‎Nu, ăștia sunt foarte aromați. Miroase!
‎Nu simt niciun miros. Pe bune?
‎Ai trufe?
‎Doamne, uită-te la astea!
‎Adevărata frumusețe.
‎Minunat! Poate mai iau una.
‎Asta a fost puțin mâncată ‎de un vierme mare.
‎Uită-te la asta!
‎E perfectă.
‎Pot să mușc din ea?
‎Nu simt niciun gust.
‎Ce se întâmplă?
‎Dumnezeule!
‎Nimic.
‎Nimic. Nu…
‎Turmeric.
‎Nu-i simt gustul.
‎Nimic. Busuioc, nimic.
‎Nu simt nici măcar mirosul… de usturoi.
‎- Scumpo, ești răcită. ‎- Îmi pare rău! Ce mă fac, Evan?
‎Bine?
‎Nu-i nimic. Miros eu pentru tine.
‎Mulțumesc, Evan! Ce m-aș face fără tine?
‎Scuze, Frank!
‎- Am un mic atac de panică. ‎- E în regulă.
‎Nu simt niciun miros.
‎Sunt deprimată.
‎- E-n regulă. ‎- Îți plătesc.
‎TRUFE
‎Iar au făcut-o.
‎Will, l-au lăsat afară.
‎A urlat toată ziua.
‎Mă duc să pregătesc micul dejun. ‎El o să se trezească în curând.
‎Bună ziua, hingherii! ‎Sunt Brad. Cu ce vă pot ajuta?
‎Da. Bună, Brad! Ce faci?
‎Bine. Aș vrea să raportez ‎un câine care urlă.
‎Da. E al vecinilor mei.
‎Îl lasă pe bietul câine
‎în propriile fecale zile în șir.
‎Uneori, și noaptea.
‎Eu iubesc animalele
‎și sper că nu-l abuzează.
‎Ca să nu mai spun ‎că am văzut coioți recent.
‎Știu.
‎Când crezi că vor veni ‎să vorbească cu vecinii?
‎Pe strada Superba nr. 3155.
‎Grozav!
‎Nu, mulțumesc, Brad.
‎Scumpule, azi n-ai gimnastică. Ai fotbal.
‎Mamă, asta e versiunea mea de costum. ‎Ne-au spus să ne exprimăm liber.
‎- Sebastian, gata! ‎- Bine.
‎- Pune-ți uniforma! ‎- Nu e mare lucru.
‎Am întârziat deja. Hai!
‎- Îmi pun tricoul peste. E OK. ‎- Mă ocup eu, Ann.
‎- Hai! ‎- Pantalonii scurți sunt incomozi.
‎- Hai! ‎- Pun tricoul peste. Te rog!
‎E în regulă. Calmează-te! E bine.
‎E o persoană care crede în sine ‎și trebuie să se simtă bine.
‎Ăsta e el.
‎- Nu trebuie să ne băgăm. ‎- Mai vedem.
‎Trebuie s-o lași baltă.
‎E așa de bun?
‎Sunt delicioase.
‎Am făcut un compromis.
‎Amice, arăți fantastic!
‎- Îmi place părul. ‎- Semeni cu David Beckham.
‎Haideți! Jucați!
‎Hai!
‎Cât pe ce!
‎N-ai să vezi!
‎Uite ce grațios e Sebastian!
‎Chiar e, arată bine pe teren.
‎E ca o gazelă.
‎- Sunt perfecți și tare drăguți. ‎- Da.
‎Într-o bună zi, vor avea păr, vor puți ‎și nu vor mai vrea să ne îmbrățișeze.
‎- E trist. ‎- Tare trist.
‎Mă omoară gândul că Albert
‎o să și-o îndese într-o păsărică ‎de adolescentă americană proastă.
‎Doamne, Justine!
‎Ce au vaginele americane?
‎Cred că vrea să spună
‎că ar prefera un vagin francez.
‎- Întotdeauna. ‎- Mi se pare corect.
‎Da.
‎I-am zis lui Albert ‎că, dacă prima lui iubită e americană,
‎trebuie să semneze un contract ‎în care scrie că e total de acord.
‎- Doamne! E ridicol. ‎- Păi, nu. Asta e situația,
‎nu mă deranja ‎dacă trebuia să semnez un act
‎când eram tânără.
‎Dar ar fi rămas acte doveditoare, ‎n-ar fi bine.
‎Justine, ești umflată. Ce ai? Ce e asta?
‎Sunt răcită. Sunt înfundată. ‎Nici miros n-am.
‎Am luat ceva de la farmacie. N-are efect.
‎Știi câte vedete au murit ‎de la prostii de-astea?
‎- În primul rând, ăsta e un steroid. ‎- Prince. Sunt sigură.
‎Nu. Prince? El a avut rețetă.
‎- A luat fentanil. ‎- Dacă e cineva vinovat,
‎medicii care au prescris aia sunt… ‎Nu mai folosi de-ăsta!
‎Bine.
‎Ce?
‎Stai călare pe ei, fiule!
‎Doamne! A fost cât pe ce.
‎Știi ceva?
‎Pentru efort.
‎Îi spuneam lui Ell… Stai, unde e Ell?
‎Mi-a trimis mesaj. A primit un job.
‎La Muzeul Natural de Istorie.
‎- Grozav! ‎- Ce face acolo?
‎Ceva cu copii.
‎Serios?
‎Velociraptorul mânca exclusiv carne,
‎dar mulți dinozauri din Cretacicul târziu ‎au fost erbivori.
‎Deci dacă ar mai trăi velociraptorul, ‎m-ar mânca?
‎Da.
‎Vai, nu! Nu acum!
‎Nu… Mănâncă-i pe ei!
‎Da, mănâncă-i pe ei!
‎- Mamă. ‎- Ce?
‎Orion a zis că părul meu arată ‎de parcă s-a bășit o zână în el.
‎- Nu e frumos! Vino încoace! ‎- Orion.
‎Orion. Vino aici, scumpule!
‎Îmi pare rău!
‎- Imediat! ‎- Ai grijă la coate!
‎Am auzit ce i-ai spus lui Seb.
‎Am vorbit despre asta, nu?
‎Cum crezi că se simte când spui așa ceva?
‎Mamă, n-am spus-o cu răutate.
‎Mereu îmi spui să fiu sincer.
‎Părul lui chiar arată așa.
‎Bine.
‎Uneori adevărul trebuie spus
‎într-un mod care nu dezvăluie exact
‎ceea ce gândești cu-adevărat. Bine?
‎- Bine, scumpule. ‎- Haide, Seb!
‎E oficial. Sunt un rahat.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Priviți! Dinozaurul face un caca mare.
‎Pe cine faci tu caca, rahat cu ochi?
‎- Asta e bună. ‎- E amuzant.
‎Te-au concediat?
‎Da.
‎Ești cel mai nepriceput evreu la afaceri.
‎- Doamne! ‎- Ce?
‎Nu poți spune așa ceva. ‎Nici nu ești evreică.
‎E logic, toți francezii sunt antisemiți.
‎- Așa e. ‎- Ba nu suntem.
‎Avem cea mai mare ‎populație evreiască după Israel și SUA.
‎Fii serioasă! Imposibil.
‎- E adevărat. ‎- Așa e. Îți arăt pe Google.
‎Scuze, dar nu ne-a trimis Pétain pe toți ‎în camerele de gazare?
‎Nu, „lagăre de muncă”.
‎Crezi că francezii s-au bucurat ‎să fie invadați de germani
‎după Primul Război Mondial?
‎- Da. ‎- I-am urât.
‎Trebuie să răspund. Continuați!
‎- Alo, sunt Ell. ‎- Sunt nepoată de partizani.
‎Toți francezii spun asta.
‎- Doamne! ‎- Ziceam doar.
‎- Cădem la pace? ‎- Te iubesc.
‎Deci în Franța sunt mai mulți evrei ‎decât oriunde în afară de Israel și SUA.
‎Bine.
‎- Deci… ‎- Ți-am zis.
‎Hei! Nu-i folosi pe evrei
‎ca scuză pentru faptul că francezii ‎sunt cam anti arabi.
‎- Nu mai suport. ‎- Justine.
‎Ce faci?
‎Justine, ăla e gunoiul.
‎Doamne!
‎Nu pot.
‎Nici coajă de portocală.
‎- Nu simt mirosul. ‎- Îl sunt pe ORL-istul meu. E grozav.
‎L-a ajutat pe George cu nasul pe vremuri.
‎- Îi trimit mesaj acum. ‎- Doamne!
‎Tu doar nu te apropia de gunoi.
‎- Lasă steroizii! ‎- Bine.
‎- O să treci și peste asta. ‎- Bine. Sunt fericită.
‎Am noroc că se ocupă Evan de restaurant.
‎N-am încredere în el. ‎E exagerat de grijuliu cu tine.
‎Ce vrea să însemne asta?
‎Înseamnă că ea crede că te pupă-n fund.
‎Așa e.
‎- Serios? ‎- Da, puțin.
‎Plec.
‎- Justine. ‎- Te iubesc.
‎- O să fie bine? ‎- Da.
‎Trebuie să plec.
‎- Nu! ‎- Serios, chiar trebuie.
‎Am spus că va fi o zi de familie. ‎Ce-i zic lui Albert?
‎Pa, Albert!
‎Ne vedem mai târziu! ‎Am o urgență la restaurant.
‎Mă întorc într-o oră. Stai liniștit!
‎Pe el!
‎E totul în regulă?
‎Da, nu știu. Ea… Nu știu.
‎Deunăzi citeam ‎un articol interesant în ‎Le Monde
‎și cercetările spun că băieții au nevoie ‎mai mult de tați decât de mame.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Credeam că ele sunt totul pentru băieți.
‎Da, și eu,
‎dar se pare ‎că băieții crescuți de tați văduvi
‎ajung mult mai bine ‎decât băieții crescuți de mame văduve.
‎- Văduvi? ‎- Da.
‎Orion își iubește mama.
‎Dar Justine e mereu ocupată cu munca ‎și a refuzat de la început să alăpteze.
‎Așa că Albert s-a atașat mult de mine.
‎Da.
‎Îmi amintesc vag că Yas zicea că Justine ‎avea mastită sau ceva asemănător.
‎- Da. ‎- Poate că de-asta.
‎Da, sigur.
‎Sincer, nici nu cred ‎că e o afecțiune reală.
‎Cred că e ceva inventat ‎de medicii occidentali.
‎E ca depresia postnatală.
‎Să le-ntrebăm pe femeile ‎care lucrează câmpurile din Africa
‎dacă suferă de depresie postnatală.
‎Exact.
‎Haide!
‎Cred că te descurci de minune, serios.
‎Atmosfera de aici e una de prospețime.
‎Mulțumesc, Jerry!
‎- Apreciez. ‎- Mersi! Ador să lucrez pentru tine.
‎- Da. ‎- E o plăcere.
‎Bea ceva tare!
‎M-am întors.
‎Observ.
‎Ți-am spus că mă descurc azi.
‎Nu trebuia să vii.
‎Morcovii trebuie să fie gata ‎până la cinci. Sunt gata?
‎Bine, relaxează-te! Totul e sub control.
‎Cum să nu fie? ‎Am învățat de la cea mai bună.
‎Se pare că nu.
‎Ai curățat morcovii.
‎Cine curăță morcovii organici?
‎Toată subtilitatea aromei e în coajă.
‎Gustul frust, ‎acreala combinată cu savoarea deosebită
‎și consistența.
‎Ce sunt ăștia?
‎Ăștia nu sunt morcovi.
‎Ăsta e piuré de morcovi.
‎Sunt fierbinți. Te arzi.
‎- Fred, adu gheață! ‎- Acum.
‎Ce e cu țipetele astea?
‎Ce cauți aici? ‎Credeam că ești în pat, răcită.
‎Unde e ceapa mea? Ceapa mea?
‎Le-am spus să aștepte ‎până în ultima clipă, să fie crocantă.
‎Crocantă?
‎Nu folosim ceapă crocantă.
‎Ci caramelizată, da?
‎Lipsesc două ore ‎și parcă suntem la McDonald's.
‎Asta e bucătăria mea.
‎Justine, ai luat ceva? ‎Fiindcă arăți… Fața ta arată…
‎Deci e ceva în neregulă cu mine…
‎Ce?
‎…pentru că nu i-o sug nimănui?
‎Taci din…
‎Justine, te faci de tot râsul.
‎Da. Mă fac de râs ‎pentru că îmi arăt emoțiile,
‎fiindcă-s femeie.
‎- Gata. Trebuie să pleci acasă. ‎- Da, plec. Mă duc acasă să mor.
‎Când mă voi întoarce din morți, ‎vreau să fiu bărbat.
‎Bine.
‎Ce e ăsta? Dă-l încoace!
‎Ai folosit tot ăsta?
‎Doamne, inima mea!
‎- Ce e? ‎- Îmi sare din piept.
‎Bine. Trebuie s-o ducem la Urgențe.
‎Da, o duc acum.
‎Nu, stai la bucătărie!
‎Îmi pare rău! ‎E cea mai proastă zi din viața mea.
‎- Bine. ‎- Scuze! Mulțumesc!
‎Evan, te iubesc.
‎- Dă-i drumul! Hai! ‎- Te iubesc, omule!
‎- Și pe tine. ‎- Bine, hai!
‎- Și pe tine. ‎- Fără ceapă crocantă!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Sunt Helen, vecina de alături. ‎Nu ne-am cunoscut.
‎Mă bucur să te cunosc. Yasmin.
‎Scuze că te deranjez duminica, ‎dar l-ai văzut pe Patrick?
‎- Patrick? ‎- Câinele nostru. Nu-l găsim.
‎De obicei, îl țin în curte,
‎pentru că o ia razna toată ziua în casă,
‎dar a dispărut.
‎Oi fi uitat să închid poarta.
‎N-ai văzut și n-ai auzit nimic, nu?
‎Nu, am fost la meciul de fotbal ‎al fiului meu toată dimineața,
‎asta e. Îmi pare rău!
‎Poate că l-a înșfăcat un coiot, mamă.
‎- Mamă? ‎- Da, scumpule.
‎Era un câine pe stradă ‎când plecam la fotbal. Semăna cu el.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Înseamnă că Patrick a scăpat.
‎Ai încercat să-l cauți prin cartier?
‎Exact. Asta facem, îl căutăm prin cartier.
‎Sper să-l găsim ‎înainte să se întunece. Mersi!
‎Da, sigur. Dacă vă putem ‎ajuta cu ceva, spuneți-ne.
‎Bine, mulțumesc. Patrick!
‎Patrick!
‎Bună, Brad! Sunt Yasmin.
‎Am vorbit dimineață despre Patrick,
‎câinele urlător din Venice.
‎Da, a dispărut.
‎Poftim?
‎De ce ai face așa ceva?
‎Nu lăsați nici măcar un bilet?
‎Știu că nu sunteți FedEx, dar…
‎Nu, am zis doar că urlă.
‎N-am zis să-l răpiți.
‎Unde e acum?
‎Ce procedură?
‎Nu înțeleg. ‎Cum adică nu i-au căzut testiculele?
‎Adică vrei să spui că o să-l eutanasiați
‎pentru că are boașe imperfecte?
‎Bine. Deci tu spui că dacă nu-l revendică ‎cineva pe Patrick în 24 de ore,
‎o să-l eutanasiați?
‎Dumnezeule!
‎Radiografia nu arată polipi.
‎Nicio tumoare?
‎O congestie ușoară, ‎dar nu vă faceți griji.
‎Dimineață am strănutat serios,
‎apoi mi-am pierdut mirosul.
‎Așa e la orice răceală.
‎Nu înțelegeți, ‎dacă n-am miros, n-am nici gust.
‎Fără gust, nu pot găti. ‎Dacă nu gătesc, nu trăiesc.
‎Ei bine, cu siguranță vrem să trăiești.
‎Vă prescriu un antihistaminic, ‎vă ajută la calmarea congestiei,
‎dar gata cu spray-ul.
‎- Da. ‎- O să vă dau ceva pentru roșeață
‎și vă prescriu un antibiotic, ‎în caz că infecția e bacteriană.
‎Am luat antibiotice ‎de două ori anul trecut.
‎Nu e prea mult?
‎Alea au fost ‎pentru infecții urinare recurente.
‎Nu e aceeași familie de antibiotice.
‎Bine.
‎Infecțiile alea au fost serioase. ‎Bine că n-ați făcut septicemie!
‎Am avut dureri cumplite.
‎Vă cred.
‎Aveți mai mult de un partener sexual?
‎Nu, sunt… căsătorită.
‎De fapt, de fiecare dată ‎când eu și soțul meu facem sex,
‎fac infecție urinară.
‎Și ați avut trei infecții urinare ‎în ultimii doi ani?
‎Da.
‎Știți cum e,
‎ai copii, ești ocupat cu munca și epuizat…
‎- Da, exact. ‎- Prea epuizată să…
‎Anii cu bebeluș.
‎Da. Câți ani au copiii?
‎Are 11 ani.
‎Un copil.
‎E o vârstă minunată.
‎E foarte drăguț. E foarte chipeș. ‎Aici era mic.
‎Bucurați-vă de el!
‎Timpul zboară.
‎Desigur. Da.
‎O să vă dau ceva pentru…
‎În caz că vă simțiți vreodată neliniștită.
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere.
‎În regulă.
‎Bună, scumpule!
‎Îți vine să crezi că Patrick a dispărut?
‎Patrick?
‎Știi, cățelușul simpatic de alături.
‎N-ai sunat ‎la hingheri dimineață pentru el?
‎Ba da, dar n-am găsit pe nimeni.
‎Știi ce? Pun pariu că mi-au urmărit apelul
‎și apoi au venit și l-au luat.
‎Bine. Am lăsat un mesaj scurt,
‎dar am fost evazivă.
‎Am vorbit cu ei acum 40 de minute
‎și mi-au spus că au venit să-l ia,
‎iar dacă nu-l adoptă nimeni în 24 de ore,
‎îl vor eutanasia.
‎Atunci spune-le vecinilor, ‎să se ducă să-l ia.
‎Nu pot face asta.
‎Vor ști că eu am sunat.
‎Adică cine a făcut-o…
‎Cine a sunat la hingheri și a lăsat mesaj.
‎Și în plus, chiar dacă le spun,
‎se pare ‎că Patrick are o afecțiune testiculară.
‎Iar Brad a spus că e de la neglijență.
‎Chiar dacă încearcă să-l recupereze, ‎n-o să li-l dea înapoi
‎și nici n-o să vrea altcineva
‎un cățeluș bolnav cu un testicul.
‎Cine e Brad?
‎Copii!
‎Mama vrea să vă dea o veste. ‎Puteți lăsa telefoanele?
‎- Vorbesc cu tati. ‎- Acum!
‎Mami a fost concediată azi.
‎Din nou?
‎Da. Din nou.
‎Mulțumesc, Oliver!
‎- Mamă? ‎- Da.
‎- Prietenii mei primesc bani. ‎- Oliver, nu acum!
‎Ar trebui să se facă un serial cu noi.
‎Ca familia Kardashian, dar săraci.
‎- Nu. ‎- Super săraci.
‎Nu-mi place cuvântul ăsta. ‎Ți-am zis, nu suntem săraci.
‎Suntem de clasă mijlocie ‎și nu te mai uita la televizor, da?
‎Kardashienii nu au ‎aceleași valori familiale.
‎De când avem valori familiale?
‎- Întrebare. ‎- Ce?
‎Crezi că suntem săraci fiindcă luăm ‎decizii proaste sau viceversa?
‎Mamă, chiar dacă suntem săraci, ‎suntem fericiți, fiindcă suntem o familie.
‎Da, fără tați.
‎Și ești cea mai bună mamă din lume,
‎fiindcă mă lași să mănânc fulgi la cină.
‎Delicioși.
‎Kai.
‎Poți s-o spui iar pentru mami?
‎Exact cum ai spus-o, ‎dar cu un zâmbet mare.
‎Ești cea mai bună mamă din lume, ‎că mă lași să mănânci fulgi la cină.
‎Delicioși.
‎Din nou!
‎Ești cea mai bună mamă din lume,
‎fiindcă mă lași să mănânc fulgi la cină.
‎Delicioși.
‎Îmi fac griji pentru Justine.
‎Nu cred că e prea fericită cu Martin.
‎Sunt sigură că rămâne pentru Albert.
‎Ce părere ai?
‎Eu nu sunt fericit.
‎Mai deschidem o sticlă?
‎- Anne, nu sunt fericit. ‎- Nu vorbi tare!
‎Ce prostuț ești!
‎Încetează! Trebuie să te culci.
‎Ce drăguț!
‎Mamă.
‎- Scuze! ‎- Iar mă filmezi.
‎Îmi pare rău!
‎Nu-ți simt mirosul părului ‎și-mi place tare mult.
‎- E curat. ‎- Te-ai spălat pe dinți?
‎Da. De două ori.
‎Ce ai făcut cu tata aseară?
‎- Matematică. ‎- E distractiv.
‎Iar te-ai ars?
‎Da. Nu-i nimic.
‎Doar o oală fierbinte.
‎Mamă, știai că John a spus că atunci ‎când a cunoscut-o pe Yoko a simțit
‎la fel ca pentru Paul?
‎Cred că de-aia muzica lui a fost ‎la fel de bună și solo,
‎a venit din iubirea lui pentru cineva.
‎Are logică.
‎Îți pregătesc pachetul. Ce mănânci mâine?
‎Îmi faci o lipie ‎cu legume și brânză de capră?
‎Îmi place cum gătești.
‎Te iubesc, scumpule.
‎Hai, culcă-te la loc!
‎- Noapte bună! ‎- Bine.
‎Poți să faci dansul ăla amuzant, te rog?
‎Bine.
‎Martin și Albert…
‎Și eu?
‎Doamne!
‎Te avertizez, nu te atașa de mine!
‎Am inimă de pirat.
‎Nu linge!
‎Bine.
‎E unul dintre frații tăi.
‎Așa!
‎Nu! Nu mai da din coadă!
‎Bine.
‎Încet. Îmi pare tare rău!
‎Patrick, ești bine?
‎Du-te!
‎Știu. Nu te iubesc.
‎Bine. Ba da. Te iubesc.
‎Dar trebuie să pleci. N-o să meargă.
‎Trebuie să pleci. Știu.
‎Doamne! Pa!
‎Justine?
‎Da?
‎Ce se întâmplă? E târziu, ‎încerc să dau de tine de ore întregi.
‎Am mers la Urgențe. ‎Spray-ul nazal mi-a dat o reacție,
‎apoi m-am ars la mână.
‎Mi-am făcut griji.
‎Sună-mă când se mai întâmplă! ‎Puteam sta cu tine.
‎N-am vrut să te deranjez.
‎De ce simți nevoia ‎să duci totul pe umeri singură?
‎Și răceala mea?
‎Până la urmă tot o s-o iau, așa că…
‎- Au! ‎- Ce s-a întâmplat?
‎- Futu-i! ‎- Ce e?
‎Ce s-a întâmplat? Te-am rănit?
‎Nu, m-a durut spatele mai devreme, ‎când am cărat sticlele de apă.
‎Vai de mine!
‎Da, îmi pare rău!
‎Putem s-o facem altă dată?
‎Și dacă stau eu deasupra?
‎Nu, e și mai rău! Mi-ai zdrobi vertebra.
‎- Bine… ‎- Hai să vedem un documentar!
‎Sigur, e o idee bună.
‎Mă duc să mă schimb.
‎Îmi aduci două aspirine?
‎Sigur.
‎Avem totul.
‎Doar…
‎Doar încercăm.
‎Vedem ce e mai bine pentru amândoi.
‎Și Sebastian?
‎Leul se poate împerechea ‎de cinci ori în șapte minute,
‎un proces dureros pentru femelă.
‎Va făta trei pui ‎pentru noul mascul dominant…
‎Pentru noul mascul dominant…
‎Cred că spray-ul m-a tulburat. Mă culc.
‎Când masculul se satură…
‎- Îmi pun căștile. ‎- Dacă vrei.
‎…ca amândoi să fie fericiți.
‎Viitorul meu atârna în nările mele.
‎Ce s-ar alege de mine ‎dacă mi-aș pierde mirosul?
‎Felul în care percepem lucrurile ‎ne definește.
‎Ce suntem, dacă nu un amalgam de simțuri?
‎Ce miroase rău pentru mine, ‎miroase bine pentru alt animal.
‎Mirosul de rahat mă scârbește,
‎dar pentru un gândac ‎e o prăjitură cu ciocolată delicioasă‎,
‎coaptă în cuptor.
‎Să fii mâncat de viu ‎e un coșmar pentru noi,
‎dar poate pentru o călugăriță mascul
‎care e mâncat ‎de femela cu care s-a împerecheat
‎e binecuvântarea supremă.