PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Sakra, asi jsem od Alberta chytila tu rýmu.
Jestli jsi nemocná, tak se nepřibližuj.
Tenhle týden mám prezentaci
a nemůžu si dovolit něco chytit, jinak mi tu práci nedají.
Já už dál nemůžu.
Jak jako nemůžeš dál?
Jsi tak talentovaný architekt.
Vadí mi, že tady tvou práci nedoceňují.
V Paříži jsem měl práci snů.
Všeho jsem nechal, abych šel s tebou. Paříž ti přišla depresivní.
Není to tady taky depresivní?
S tím psychopatickým prezidentem, co máme?
Nemůžu si pomoct, jestli je v módě francouzské jídlo,
tak design rozhodně ne. Tady ne.
Vím, že to nakonec dopadne dobře, Martine.
Jsem jen unavená. Přála bych si, abys občas nakoupil jídlo,
když teď zrovna nemáš práci.
Nakoupím a druhý den je prázdná lednice.
Proto už dál nemůžu.
Postarám se o nás, jestli chceš. Žádný problém.
Dobře, děkuju.
Chci ochutnat jejich oleje.
- Dobře. - Jo.
Jen to nejdřív ochutnat, víš?
- Franku, jak je? - Justine.
Dobře. A ty? Ahoj.
Podívej se na ty lišky.
Dneska nemají žádnou vůni.
Vážně? Restaurace Gjelina jich právě objednala velké množství.
Naopak, jsou extrémně voňavé. Přivoň si.
Nic necítím. Neděláš si srandu?
Máš lanýže?
Páni, to se podívejme.
Opravdu nádhera.
Úžasné. Spíš zkusím nějaký jiný.
Tenhle je trochu okousaný od červa.
Podívej se na něj.
Perfektní.
Můžu si kousnout?
Přijde mi to bez chuti.
Co se děje?
Bože můj.
Nic.
Vůbec nic…
Kurkuma.
Nemám chuť.
Nic. Bazalka a nic.
Dokonce necítím
ani česnek.
- Prostě jsi nachlazená. - Co s tím mám dělat, Evane?
Víš?
Neboj. Budu pár dní čichat za tebe.
Dík, Evane. Co bych si bez tebe počala?
Promiň, Franku. Přepadá mě mírná panika.
V pohodě.
Nic necítím.
A depka je tu.
- V klidu. - Zaplatím pak.
LANÝŽE
Zase to udělali.
Wille, nechali ho venku.
Celý den pořád jen kňučí.
Jdu začít připravovat snídani. Za chvíli se vzbudí.
Haló, zvířecí záchranka. U telefonu Brad, přejete si?
Ahoj, Brade, jak se máš?
Poslouchej, ráda bych nahlásila neustále kňučícího psa.
Jo. Patří mým sousedům.
Nechávají toho chudinku
válet se celé dny ve vlastních výkalech.
Někdy dokonce v noci.
Víš, jsem milovnice zvířat,
tak jen doufám, že mu neubližují.
Nemluvě o tom, že jsme nedávno zahlédli kojoty.
Přesně.
Poslyš, kdy myslíš, že si promluví s mými sousedy?
Ulice Superba 3155.
Bezva.
Já děkuju tobě, Brade.
Zlato, dneska žádná gymnastika. Máš fotbal.
Tohle je moje verze sportovního oblečení. Ve škole říkají, ať jsme sami sebou.
- Sebastiane, dost. - Jo.
- Obleč si dres. - Vždyť o nic nejde.
Jedeme pozdě. Dělej.
- Dám si dres přes to. - Nech to na mně, Anne.
- No tak. - Trenky jsou nepohodlný.
- No tak. - Dám si dres přes to. Tati.
Je v pohodě, neboj.
Klid. Je to dobrý.
Je to jedinec, který si věří a chce být sám se sebou spokojený.
Takový prostě je.
- Musíme to respektovat. - Možná jo, možná ne.
Už fakt musíte jít.
Je to dobrý?
Tyhle jsou výborný.
Takže kompromis.
Kámo, vypadáš skvěle.
- Super vlasy. - Vypadáš jak David Beckham.
No tak. Jedeme.
Běž.
Skoro.
Tak to nehrozí.
Podívejte se na Sebastiana, jak je elegantní.
No vážně. Vypadá skvěle.
Sleduj ho, je jak malá gazela.
- Jsou vážně skvělý a navíc roztomilý. - Jo.
Jednoho dne budou chlupatý, smradlavý
a nebudou se s námi chtít mazlit.
- Smutný. - Dost smutný.
Jsem zděšená, když si představím,
že ho Albert jednou bude strkat
do nějaký náctiletý, vypatlaný Američanky.
Pane bože, Justine.
V čem jsou americké vaginy špatné?
Podle mě tím myslela,
že pro něj chce francouzskou vaginu.
- Jedině. - Dobře, to stačí.
No jistě.
Albert ode mě ví, že když bude jeho první holka Američanka,
nechám ji podepsat smlouvu, že s tím 100% souhlasí.
- To je směšný. - Není, tak to dneska chodí.
Kdybych já jako náctiletá dostala smlouvu, nebyla bych proti.
Jenže to by existovaly písemný důkazy, a to by nebylo dobrý.
Justine, jsi nějaká flekatá. Co ti je? Co to máš?
No, mám rýmu a ucpanej nos. Doslova necejtím ani hovno.
A tohle je něco bez předpisu. Nefunguje to.
Víš, kolik celebrit umřelo na léky zakoupený bez předpisu?
- Předně je to steroid. - Prince. O tom to vím jistě.
Prince ne. Ten je měl předepsaný.
- Jo, to byl fentanyl. - Zlobit se můžeme
jen na doktory, co mu to předepsali. Tohle brát nemůžeš.
Sledujte.
Co je?
Jdi do nich, synku.
Bože, to bylo o fous.
Víte co?
Snaha byla.
Říkala jsem Ell… Počkat, kde je vůbec Ell?
Psala mi. Sehnala si práci.
Ano, v Přírodovědném muzeu.
- Úžasný. - Co tam dělá?
Něco s dětmi.
Vážně?
Velociraptor se živil výhradně masem,
ale mnozí dinosauři z pozdější doby křídy byli býložravci.
Kdyby velociraptor dneska žil, snědl by mě?
Jo!
To ne! Teď ne!
Ne, sněz je.
Jo, sněz je.
- Mami. - Co je?
Orion říkal, že vypadám, jako by mi do vlasů naprděla víla.
- To není moc hezký. Pojď sem. - Orione.
Orione. Pojď sem, zlato.
To mě mrzí.
- Ihned. - Pozor na lokty!
Prý jsi něco řekl Sebovi.
Už jsme o tom mluvili, ne?
Co myslíš, jak mu je, když něco takového řekneš?
Mami, neřekl jsem to ve zlým.
Říkalas, že mám mluvit pravdu.
Má vlasy, jako by mu do nich naprděla víla.
Tak jo.
No, někdy je třeba říct pravdu tak,
aby nevyšlo najevo přesně to,
co si opravdu myslíš. Jasný?
- Tak jo, zlato. - Pojď, Sebe.
Takže je to oficiální. Stojím za hovno.
Co se stalo?
Sledujte, ten dinosaurus kaká veliký hovínko.
Komu říkáš hovínko, ty jedna sračko?
- Dobrý. - To je vtipný.
A vyhodili tě?
Jo.
Jsi ta nejhorší pracantka židovskýho původu.
- Bože. - Co?
To nesmíš říkat. Vždyť ani nejsi židovka.
Mě to nepřekvapuje. Všichni Francouzi jsou antisemiti.
- Přesně tak. - Nejsme.
Po Izraeli a USA máme největší židovskou populaci.
Ale ne. To není možný.
- Je to tak. - Má pravdu. Vygooglím to.
Promiň, ale neposlal nás náhodou Pétain všechny do plynový komory?
Vlastně do koncentráků.
Ty si snad myslíš, že Francouzi měli z napadení Němci
po první světový válce radost?
My je nesnášeli.
Tohle musím vzít. Bavte se dál.
- Haló? Tady Ell. - Jsem vnučka résistants.
To říká každý Francouz, co znám.
- Proboha. - Bez urážky.
- Uzavřeme příměří? - Miluju tě.
Takže ve Francii je po USA a Izraeli
největší židovská populace.
Tak jo.
- Takže… - Budíček.
Jenže není nutný brát si do pusy židy,
jen abys zakryla fakt, že Francouzi jsou malinko protiarabští.
- Já už nemůžu. - Justine.
Co to děláš?
Justine, to jsou odpadky.
Bože můj.
Nemůžu.
Necítím pomerančovou kůru.
- Ani tu ne. - Volám ušní, nosní, krční.
Úžasnej doktor.
Georgeovi kdysi s jeho nosem dost pomohl.
- Už mu píšu. - Bože.
Stačí, když se budeš vyhýbat odpadkům.
- A kašli na steroidy. - Jo.
- To se spraví, uvidíš. - Tak z toho mám fakt radost.
Ještěže se mi Evan stará o restauraci.
Mně nesedí.
Je k tobě přehnaně pozorný.
Co znamená přehnaně pozorný?
Že ti leze do prdele.
To teda jo.
Vážně?
Jo, trochu.
Musím běžet.
- Justine. - Mám vás ráda.
- Zvládne to? - Jo.
Musím jít, Martine.
- Ne! - Vážně musím.
Řeklo se, že to bude rodinný den. Co řeknu Albertovi?
Ahoj, Alberte.
Tak zatím! Musím zařídit něco v restauraci.
Vrátím se za hodinu. Jo? Neboj se.
Vezmi mu to!
Všechno v pohodě?
Jo. Já ti nevím. Ona nechce… Nevím.
Nedávno jsem v Le Monde četl hodně zajímavý článek.
Psalo se v něm, že kluci překvapivě potřebují táty
víc než svoje mámy.
- Vážně? - Jo.
Já myslel, že matky jsou pro kluky vším.
No, to já taky,
ale je zjevné, že chlapci, které vychovají ovdovělí otcové,
pak skončí daleko líp,
než když jsou vychováváni ovdovělými matkami.
- Vdovy? - Jo.
Orion svou mámu miluje.
S Justine je to věčně jen o její práci.
Hned od začátku odmítala kojit.
Tím ke mně Albert
prostě víc přilnul.
Jo.
Matně si vzpomínám, jak Yas mluvila o tom, že Justine má zánět mléčný žlázy.
- No jo. - Možná proto.
Jo, jasně.
Po pravdě řečeno, něco takovýho za seriózní diagnózu nepovažuju.
Podle mě si to doktoři ze Západu jen tak vymysleli.
Jako poporodní depresi.
Podívej se na ženský, co v Africe makají na polích.
Trpí některá z nich poporodními depresemi?
No jo, to je fakt.
No tak.
Vážně si myslím, že odvádíš dobrou práci.
Ta celková atmosféra, mám z toho dobrý pocit.
Díky, Jerry.
- Vážím si toho. - Děkuju.
Rád pro tebe dělám.
- Jo. - A s radostí.
Dej si na mě panáka.
Jsem zpátky.
To vidím.
Říkal jsem, že to dneska zvládnu.
Nemuselas chodit.
Jo. Mrkev musí být do pěti hotová.
Je připravená?
Prosím tě, uklidni se. Mám to pod kontrolou.
Jasný? Jak bych neměl? Učili mě ti nejlepší.
No, očividně ne.
Tys tu mrkev oškrábal.
Koho by napadlo škrábat bio mrkev?
Veškerá decentnost chuti je ve slupce.
Dřevinná chuť, ta nakyslost se mísí se sladkostí
a konzistentností.
A tohle je co?
To nejsou mrkve,
ale mrkvové pyré.
Je to vařící. Opaříš se.
- Frede, potřebujeme led. - Hned.
Co je to tady za křik?
Co ty tu děláš? Myslel jsem, že ležíš s nachlazením.
Kde mám cibule? Kde jsou?
Řekl jsem jim, aby je tam nechali, dokud nebudou křupat.
Křupat?
Křupavé tu neděláme, Evane.
Nabízíme je zkaramelizované.
Jsem dvě hodiny pryč a máme z toho McDonalda.
Tohle je moje kuchyně.
Justine, nebereš něco?
Víš, tvůj obličej. Je takový…
Jasně.
Něco se mnou je…
Prosím?
…protože nikomu nekouřím péro?
Zavři tu…
Justine, ztrapňuješ se.
Ano. Ztrapňuju se, protože projevuju emoce,
jsem totiž žena.
- To by stačilo. Běž domů. - Jo, půjdu domů. Chcípnout.
A až vstanu z mrtvých, chci být chlap.
Tak jo. Jasně.
Co to je? Dej to sem. Tak dělej.
Vyplácalas to celý?
Bože, moje srdce.
- Co je s ním? - Šíleně mi tluče.
Musíme ji odvézt na pohotovost.
Hned tam s ní sjedu.
Ne. Potřebuju tě v kuchyni.
Všem se omlouvám. Tohle je nejhorší den v životě.
- Tak jo. - Promiňte. Díky.
Evane, mám tě ráda.
- Tak jdeme. - Mám tě tak moc ráda.
- Tebe taky. - Tak pojď už.
- Já tebe taky. - Ať cibule nekřupe.
- Ahoj. - Ahoj.
Jsem Helen, sousedka odvedle. Ještě se neznáme.
Těší mě. Yasmin.
Promiň, že otravuju v neděli. Neviděla jsi Patricka?
- Patricka? - Našeho pejska. Nemůžeme ho najít.
Obvykle ho nechávám venku.
Nechat ho celý den doma, tak by zešílel.
No a najednou je fuč.
Možná jsem nezavřela branku.
Nic o něm nevíš, ani jsi nic neslyšela, viď?
Ne, celé dopoledne jsme byli s klukem na fotbale.
Takže je mi líto.
Možná ho zakousl kojot, mami.
- Mami? - Ano, zlato?
Než jsme jeli na fotbal, viděl jsem takového psa na ulici.
- Vážně? - Jo.
Tak to pak Patrick musel utéct.
Zkoušeli jste ho jet hledat po okolí?
To je pravda. Měly bychom projet okolí.
Doufám, že ho najdeme před setměním. Děkuju.
Jistě. Pokud můžeme nějak pomoct, dej mi vědět.
Tak děkujeme. Patricku?
Patricku!
Ahoj, Brade. Tady je Yasmin.
Ráno jsme spolu mluvili o Patrickovi.
Ten kňučící pes z Venice.
Jo, někam zmizel.
Prosím?
Proč bys něco takového dělal?
Ani jsi nenechal vzkaz?
Jasně. Vím, že nejsi FedEx, ale…
Ne, říkala jsem, že ten pes kňučí.
Neříkala jsem unést.
Kde je teď?
Jaká procedura?
Nechápu. Co znamená, že mu nesestupují varlata?
Takže říkáš, že ho utratíte jen proto,
že má nedokonalý koule?
Počkat. V podstatě tím naznačuješ,
že když si Patricka do 24 hodin nikdo nevezme,
budeš ho muset utratit?
Bože můj.
Rentgen žádné polypy neodhalil.
Ani nádor?
Jde o mírné přetížení, ale není se čeho bát.
Ráno to začalo hrozným kýcháním
a pak jsem ztratila čich.
To je u nachlazení dost běžné.
Nevíte, jak to myslím. Když nic necítím, nemůžu ochutnávat,
tím pádem ani vařit.
Bez vaření nepřežiju.
Určitě se budeme snažit, abyste přežila.
Předepíšu vám antihistaminikum, to uvolní ucpaný nos,
ale už žádný nosní sprej.
- Ne. - Dám vám něco na zarudlou kůži
a pro případ, že by to bylo bakteriálního původu, taky antibiotika.
Jenže antibiotika jsem v loňském roce měla už dvakrát.
Není to moc?
V obou případech to bylo na zánět močového měchýře.
Tohle je jiná kategorie antibiotik.
Dobře.
To byly hodně ošklivé infekce. Ještěže vás nepostihla sepse.
- Měla jsem hrozné bolesti. - To vám věřím.
Máte víc než jednoho sexuálního partnera?
Ne, jsem vdaná.
A vlastně pokaždé, když s manželem spím, mám infekci močového měchýře.
V důsledku toho jste za poslední dva roky měla třikrát infekci močového měchýře?
Jo.
Vždyť víte,
jak to chodí.
Máte děti, v práci je pořád rušno, člověka to vyčerpá…
- To ano. - Přílišně vyčerpá.
Typické rodičovství. No jo. Kolik je vašim dětem?
Je mu 11.
Mám jedno dítě.
Jedenáct je báječný věk.
Je hodně roztomilý a moc hezký. Takhle vypadal malý.
Toho si považujte.
Hrozně to utíká.
Ano, to jo.
Předepíšu vám něco slabšího na…
Kdyby se dostavila
úzkost.
- Fajn, díky. - Není zač.
Tak jo.
Ahoj, zlato.
Věřil bys, že Patrick zmizel?
Patrick?
No, ten roztomilý malý pejsek odvedle.
Nevolala jsi na něj ráno zvířecí záchranku?
To ano, ale nikdo mi to nezvedl.
Víš co? Zřejmě zpětně zjistili moje číslo,
vzali to na sebe a pak ho unesli.
Dobře, tak jo. Nechala jsem jim krátký vzkaz.
Ale byl velice nejasný.
Znova jsem volala před 40 minutami.
To mi řekli, že ho tu byli sebrat.
Když si ho nikdo nevezme do 24 hodin,
tak toho psa utratí.
Tak to rychle běž říct sousedům, ať si ho vyzvednou.
Ne, to nemůžu.
Věděli by, že jsem to byla já.
Víš, jako ten, kdo…
volal zvířecí záchranku, nechal vzkaz.
Navíc, i kdybych jim to řekla,
Patrick má podle všeho nějakou nemoc varlat.
Brad říkal, že k tomu dochází z nedbalosti.
Takže i kdyby pro něj jeli,
Patricka jim nedají. S nemocí si ho nikdo jiný nevezme.
Chudáka pejska s jednou koulí.
Kdo je Brad?
Heleďte.
Maminka vám chce něco říct. Můžeš ten mobil odložit?
- Píšu si s tátou. - Hned.
Maminka dneska přišla o práci.
Zase?
Ano. Zase.
Děkuju, Olivere.
- Mami? - No.
- Všichni dostávají kapesné. - Teď ne, prosím.
Někdo by o nás měl natočit reality show.
Něco jako Kardashianovi, jen chudý.
- Ne. - Super chudý.
To slovo se mi nelíbí. Říkala jsem, že nejsme chudý.
Jsme střední třída. A říkala jsem, ať na reality show nečumíš.
Kardashianovi mají jako rodina jiné hodnoty než my.
Odkdy máme nějaký rodinný hodnoty?
- Otázka. - Jaká?
Jsme chudý kvůli špatným rozhodnutím, nebo se špatně rozhodujeme kvůli chudobě?
Mami, i když jsme chudí, jsme šťastní, protože jsme rodina.
Jo, bez tátů.
A ty jsi ta nejlepší máma na světě,
protože jsi mi k večeři povolila lupínky.
Vynikající.
Kaii.
Řekneš to mamince znova?
Přesně, jak jsi to řekl, ale s úsměvem.
Jsi ta nejlepší máma na světě, protože jsi mi k večeři povolila lupínky.
Vynikající.
Ještě jednou.
Jsi ta nejlepší máma na světě,
protože jsi mi k večeři povolila lupínky.
Vynikající.
Bojím se o Justine.
Podle mě není s Martinem moc spokojená.
Jsem si jistá, že kvůli Albertovi ale zůstane.
Co myslíš?
Nejsem šťastný.
Mám otevřít další láhev?
- Anne, nejsem šťastný. - Ne tak nahlas!
Jsi tak hloupá.
Přestaň. Musíš si jít lehnout.
Moc roztomilý.
Mami.
- Promiň. - Zase mě natáčíš.
Omlouvám se.
Hrozně ráda si čichám k tvým vlasům, ale teď nic necítím.
Myl jsem si je.
Vyčistil sis zuby?
Jo. Dvakrát.
Co jste s tátou večer dělali?
- Matiku. - To musela být zábava.
Zase ses spálila?
Jo. Nic to není.
Jen další vařící hrnec.
Mami. Víš, že John říkal, že když potkal Yoko, cítil to samé,
jako když potkal Paula?
Proto byla jeho hudba stejně dobrá, i když zpíval sólo.
Jeho hudba vycházela z lásky k někomu.
To dává smysl.
Připravím ti do krabičky oběd. Co bys chtěl?
Uděláš mi ten vegetariánský wrap s kozím sýrem?
Mám rád tvoje jídla.
A já mám zase ráda tebe.
Tak jo. Klidně spi dál.
- Dobrou. - Dobrou.
Mami, zatancuješ ten legrační taneček?
Dobře.
Martin a Albert.
A co já?
Panebože.
Varuju tě, moc si na mě nezvykej.
Uvnitř jsem darebačka.
Žádný olizování.
Tak fajn.
To je jeden z tvých brášků.
Jdeme na to.
Hele. Přestaň se vrtět.
Dobrý.
Pomaličku Je mi to hrozně líto. Promiň.
Patricku, není ti nic?
Běž.
Vím, co si myslíš. Ano, nemám tě ráda.
Dobře, tak jo. Mám tě ráda.
Ale musíš jít. Jinak to neklapne.
Musíš jít. Já vím.
Panebože. Tak sbohem.
- Justine? - Ano?
Co se děje? Je dost pozdě, sháním tě už hodiny.
Musela jsem na pohotovost. Nosní sprej mi vyvolal alergii.
A spálila jsem si ruku.
Umíral jsem strachy!
Když se něco děje, zavolej. Mohl jsem ti pomoct.
- Já nechtěla otravovat. - Proč máš potřebu vše zvládat sama?
A co moje rýma?
Stejně do od tebe chytím.
- Au! - Co se děje?
- Kurva. - Co se stalo?
Co je? Ublížila jsem ti?
Ne, předtím jsem si hnul s plotýnkou, když jsem tahal láhve s vodou.
To je hrůza.
Jo, promiň.
Můžeme to nechat na jindy?
Co kdybych byla nahoře?
Ne, to by bylo ještě horší! Drtila bys mi páteř.
- Dobře. - Pojď se dívat na dokument.
Jo, to je dobrej nápad.
Jdu se
převlíknout.
Přineseš mi dva aspiriny?
Jasně.
Vždyť máme všechno.
Prostě jsme…
Jen to zkusíme.
Uvidíme, co nám nejlíp vyhovuje.
A co Sebastian?
Lev se může pářit až pětkrát za sedm minut…
což je pro samici bolestivé.
Novému dominantnímu samci porodí tři mláďata.
Novému dominantnímu samci…
Motá se mi hlava, asi z toho spreje. Jdu spát.
Když se samec nabaží…
- Dám si sluchátka. - Jak chceš.
…aby byli oba šťastní.
Moje budoucnost závisela na nosních dírkách.
Co by ze mě bylo, kdybych ztratila čich?
Způsob, kterým vnímáme, je to, co nás definuje.
To jsme jen kombinací našich smyslů?
Co mi zapáchá, je pro jiné zvíře příjemné.
Z pachu hovínka se mi dělá špatně,
ale pro švába je to čokoládový dort upečený v troubě.
Být sněden zaživa je pro nás noční můra,
ale pro samce kudlanky nábožné,
který právě oplodnil svou samičku,
je to naprostá blaženost.
Překlad titulků: Michal Pokorny